Grotta del Triclinio (Dennis Pag. 35) fra Konstens bedste Tid: 

 men disse ere Undtagelser, ligesom Stnkreliefferne i den Grav, 

 vi ndf. omtale. I det Hele taget træder her Billedkonsten i 

 Baggrunden, hvorimod der er anvendt særegen Flid paa Ud- 

 førelsen af de architektoniske Former. I denne Henseende kan 

 ingen Stad i Etrurien stilles ved Siden af Gære. 



Etruskisk Architektur — dette er et Navn, der oftere møder 

 os, men for det Meste i en uklar og taaget Skikkelse. Vitruv 

 giver os i 4de Bogs 7de Cap. en Beskrivelse af det etruskiske 

 System, og vi kjende af Omtale nogle romerske Templer, der 

 vare opførte derefter. Vi høre , at Søilen var en Afart af den 

 doriske, Søilevidden stor, Bjælkeværket af Træ, og Taget svært 

 og langt fremspringende. Man kommer til at tænke paa Træ- 

 husene i Schweiz og Tyrol, eller i alt Fald paa de langt frem- 

 springende Tage, som endnu findes i Nord-Italien og Toscana. 

 Men det er ikke muligt, alene ved Phantasiens Hjælp at danne 

 sig et paalideligt Billede af en forsvunden Bygningsstiil, og man 

 kjendte ikke en eneste Levning af Etruskernes Arckitektur, før 

 man, i den nyeste Tid, har undersøgt disse Grave. Der fandt 

 man vel ikke egentlige Bygninger, men de Huler, man fandt, 

 vare dannede i Lighed med disse, og der faldt et uventet Lys 

 over mange hidtil gaadefulde Puncter. 



Dette er først Tilfældet med Loftsconstructionen; thi paa 

 Udførelsen af Loftet har man paa mange Steder anvendt særegen 

 Flid. Vi finde mange Gravkamre, hvor Loftet er høiest i Midten, 

 og skraaner ned til begge Sider, som var det Indersiden af et 

 skraat Tag. Det synes heraf, som om Bygaasstuer ikke have 

 været ualmindelige hos Etruskerne. Dette bliver til Vished, 

 naar vi i mere omhyggelig udførte Grave finde en nøiagtig Gjen- 

 givelse af Bjælkerne, som i Vulci (Mon. d. Inst. II, Tav. \\). 

 I Grotta Gasuccini ved Clusium (Mon. d. Inst. V, Tav. XXXII) 

 see vi Hanebjælken i Midten, hvorfra brede Lægter gaae ned 

 til begge Sider. I de clusinske Grave laante man for det Meste 

 kun Motivet af Træconstructionen, men behandlede dette med 



