14 



Samme Forfatter meddeelte 

 Yderligere Bemærkninger om Tractaten imellem de lohrisJce Stæder 



Chalion og Oeanthea. 



Denne høist interessante Indskrift, som jeg i Selskabets 

 Møde 20de Febr. 1'857 gjorde et Forsøg paa at fortolke, er 

 senere af A. Kirchhoff i Berlin bleven underkastet en ny Be- 

 handling i Philologus I3te Jahrgang 1stes Heft. S. 1 ff (1858). 

 Forfatteren bemærker strax, at min Afhandling ikke er kommen 

 ham for Øie, og at han derfor ikke kan vide, hvorvidt jeg alle- 

 rede havde klaret Sagen : en Bemærkning , som unægtelig un- 

 drede mig, da et Udtog af min Afhandling allerede i Marts 

 1857 var trykt i Gerhards Archiiologischer Anzeiger. Hr. Kirchhoff 

 har imidlertid leveret et saa værdifuldt Bidrag til Forklaringen 

 af dette Document, at jeg har anseet det for min Pligt at med- 

 dele Udbyttet af hans Forskninger, som jeg ogsaa selv i flere 

 Punkter troer at kunne tiltræde-. 



I et Hovedpunkt, Læsningen og Forklaringen af de 2 sidste 

 Linier paa første Side, ere vi komne til det samme Resultat. 

 Det er mig i denne Henseende en stor Glæde, og en Borgen 

 for Resultatets Rigtighed, at vi have arbeidet hver for sig. Der 

 er derimod eet Phænomen i denne Indskrifts Orthographie, hvis 

 fulde Betydning først er bleven indseet af Kirchhoff, hvorved en 

 Deel sproglige Gaader pludselig løses. I min Afhandling er der 

 gjort opmærksom paa, at her, ligesom overhovedet i de ældste 

 græske Indskrifter, Consonanterne ikke fordobbles fundtagen 

 o foran z i FaGaxoc). K. har indseet, at dette i det foreliggende 

 Document ogsaa er udvidet til det Tilfælde, hvor det ene Ord 

 ender og det næste begynder med den samme Consonant, for- 

 udsat naturligviis, at Ordene hore sammen, og ikke adskilles 

 ved Interpunction. Der bor saaledes S. 1 , L. 2 læses ikke al 

 xi tfvfoå, men al xiq ovlo) , og L. 4 ikke ddixoGvfao , men dåi- 

 xcoc Giduij hvorved vi slippe for liiint høist besynderlig sammen- 

 satte Ord. Formen i i Stedet for ix har uden Tvivl heller ikke 

 existeret, men Slutningsconsonanten har i det ældste Sprog 



