43 



— 5__i Eenheder af syvende Decimal. Formlerne (52) blive da 

 at skrive paa følgende Maade: 



log s = log s — [4] nu 



log <r= log c — [6] uu + [7] KK 



logø-log0 + 2e0 Ø n -2cÅ' 1 /t 1 -2[8]^ [ ' 



log£= log£ + cu 1 u 1 

 og det er nu vistnok aabenbart, at den saaledes fremstillede 

 Løsning kun fordrer en overmaade simpel Regning. Ved Form- 

 lerne (51) findes umiddelbart et System af approximerede Vær- 

 dier for de søgte Størrelsers Logaritbmer, og disse forandres 

 dernæst til fuldkommen skarpe ved Hjælp af (53), der med 

 største Letlied bestemme de forskjellige Rettelser. Løsningen 

 har forsaavidt ganske samme Cbarakteer som den bekjcndte, 

 der angives af Gauss i: »Untersuchungen iiber Gegenstiinde 

 der hoheren Geodåsie. Zweite Abhandlung« pag. 30, men den 

 besidder tillige fremfor denne sidste det ikke uvæsentlige For- 

 trin, at være saagodtsom udelukkende directe, idet man kun paa 

 eet eneste Sted, nemlig ved Bestemmelsen af s , gjør Brug af 

 en Størrelse, der først maa fastsættes ved et Skjøn og senere 

 rettes efter den for J fundne Værdie. Bemærkes det imidler- 

 tid, at Logarithmen for Factoren [1] varierer saa langsomt, at 

 selv det løseste Skjøn maa indskrænke Usikkerheden til dens 

 sidste Decimaler, som ikke kunne yttre nogensombelst Indfly- 

 delse paa Gjennemførelsen af bele den øvrige Regning, saa vil 

 den paapegede Ulempe erkjendes at være mere tilsyneladende 

 end virkelig og i Regelen reducere sig til, at man først efteral 

 have opslaaet a og de bele Secunder i s benytter disse Stør- 

 relser til Bestemmelsen af de to sidste Decimaler i log[l] m , der 

 da uden videre Rettelse give den definitive Værdie af log s. 

 Overhovedet vil man neppe danne sig nogen rigtig Forestilling 

 om Regningens Beskaffenhed, forinden man i Enkelthederne 

 bar gjennemgaaet dens numeriske Udførelse og nøiere betragtet 



■i 



