79 



til 23 Minuter, og i femte Deel derimod til hele 45 Bueminuter. 

 Imidlertid tor det her ikke lades uomtalt, at Bugge allerførst er 

 bleven opmærksom paa, at Misviisningen hertillands, henimod det 

 attende Aarhundredes Slutning, nærmede sig sit vestlige Maximum. 

 Der findes nemlig blandt Afhandlingerne een, hvori han fører 

 Beviis paa, at Naalen 1792 havde naaet den største Afvigelse 

 fra Meridianen, og 1793 allerede, efter hans Mening, begyndte 

 paa den tilbagegaaende Bevægelse. Dette var nu rigtignok ikke 

 Tilfældet, men Maximummet indtraadte dog tretten Aar senere. 



Wleugels Tid, 1805-1820. 



Tidsrummet fra 1805 til 1820 udfyldes ved daværende Navi- 

 gationsdirekteur Wleugels Observationer. Disse ere baade tal- 

 rige og, efter al Sandsynlighed, temmelig nøjagtige; tillige maa 

 denne lagtlagelsesrække ansees for at være af særdeles Vigtig- 

 hed, idet den, som ovenfor anført, indeslutter Vendepunktets 

 Indtrædelse. Ogsaa disse Observationer findes i Selskabets 

 Skrifter, Aaret 1821, i Wleugels Afhandling: »Formodning at 

 Magnetnaalen her i fijøbenhavn har naaet sit Maximum af vest- 

 lig Afrigning)). Afhandlingen fører altsaa omtrent samme Titel, 

 under hvilken alt Bugge, tredive Aar tidligere, havde forkyndt 

 Phænomenet. Desværre støde vi ogsaa her paa en, omend for- 

 holdsviis mindre, Uvished, idet Forfatteren i en Anmærkning 

 forklarer, at han mod Slutningen har faaet Leilighed til at be- 

 stemme den absolute Deklination ved et Dollondsk Deklina- 

 torium, og at han saaledes har fundet den hele 14 Bueminutter 

 større. Jeg har derfor troet at komme Sandheden noget nær- 

 mere ved at forøge alle hans Deklinationer med fem Minutter, 

 da det i alt Fald maa ansees for meget usandsynligt, at hele 

 Forskjellen maatte lægges den mangeaarige, under forskjellige 

 Omstændigheder med saa megen Omhu og Interesse tagne Ob- 

 servalionsrække lillast. 



