103 



lag, hvis Dannelse sikkert ligger mange Aartusinder tilbage i 

 Tiden. Mr. Doucher de Perthes i Abbeville og Dr. Rigollot i 

 Amiens, hvem de sidstnævnte mærkelige Opdagelser skyldes, 

 ere enige i, at de paagjeldende raae Steenredskaber, som i 

 Lighed med vore Steensager fra Østersdyngerne altid fremvise 

 de simpleste Former og som saa at sige ingensinde frembyde 

 Spor afslibning, maae henhøre til en egen ældgammel Periode, 

 som endog af Nogle har faaet Navnet »antidiluviansk» eller i 

 al Fald »antikeltisk«. Den keltiske Tidsalder indbefatter nemlig, 

 efter de franske Oldforskeres Mening, den egentlige Steenalder, 

 der i Frankrige som hos os udmærker sig ved smukke, ofte 

 ziirligt slebne Steensager og ved store, omhyggelig byggede 

 Steengrave. 



Hvad enten man nu vil hidlede disse Steenalderens ansee- 

 ligere Mindesmærker fra Kelterne , eller, som jeg troer, langt 

 snarere fra en forkeltisk og i det Hele forhistorisk Befolkning, 

 saa bliver dog Overensstemmelsen mellem de i Frankrige og 

 hos os gjorte Iagttagelser om forskjellige Arter af Steensager 

 ikke mindre paafaldende. I og for sig er det unægtelig høist 

 sandsynligt, at de raae, med Metallers Brug ubekjendte Urbeboere 

 hverken her i Norden eller i det nordvestlige Europas Kyst- 

 lande strax ved deres første Fremtræden ere begyndte med at 

 opføre saa storartede Mindesmærker, som Steendysserne og Jætte- 

 stuerne virkelig ofte ere. De svære, sammenstillede Steenmas- 

 ser, de saa omhyggeligt byggede Steenkamre, hvor Sidestenenes 

 fladeste, stundom tydelig udspaltede Side bestandig vender indad, 

 de umaadelige Overliggere, hvis fladeste Side ligeledes er vendt 

 indad mod Kamret, hvor de danne et ordentligt Loft, de flade 

 Steenfliser endelig, i Form næsten af Muurfliser, hvormed Mel- 

 lemrummene mellem Sidestenene ere opfyldte, ikke at tale om 

 de net forarbeidede Sager af Steen, Been, Leer og Rav, som 

 Kamrene gjerne indeholde — Alt tyder hen paa, at disse ere op- 

 førte af et Folk, som i længere Tid har været fast bosiddende i 

 Landet, som maa have udviklet en vis Cultur, og som sikkert 



