116 



Sider at for-etage de hellige Indsnit, som vare nødvendige for at 



rense Indvoldene og som saaledes gik forud for Balsameringen. 

 Af denne Grund findes ikke sjelden slige Steenknive endnu 

 liggende ved Mumierne i de ægyptiske Grave. 



Til lignende religiøst Brug, især til Offringer, vides Steen - 

 knive at have været anvendte saavel i China og Mexico indtil 

 for faa Aarhundreder siden, som ogsaa i Oldtiden hos Phoeni- 

 cierne og Bornerne. Smaae Flintpile indfattede i Guld og Sølv, 

 der ere fundne baade i olditaliske Grave og hoiere mod Norden 

 i Irland og Skotland, bære tilstrækkelig Vidne om, al man i 

 Syden som i Norden har tillagt de ældgamle Flintsager en sær- 

 egen magisk Kraft. Om en tilsvarende Overtro i det gamle 

 Norden haves Efterretninger i Ørvar-Odds-Saga, og det er ikke 

 usandsynligt, at den ved Hvidegaarden fundne, omhyggelig ind- 

 syede Flintpiil er et oplysende Exempel paa denne Overtro. 

 I al Fald er det bekjendt, at Almuen i de fleste Lande den Dag 

 i Dag nærer overtroiske Forestillinger med Hensyn til de af 

 Jorden opgravede Steensager. Forekomsten af enkelte Steen- 

 satier i Broneealderens Grave tør følgelig neppe i og for sig 

 anføres som Beviis paa saadanne Graves høie Ælde. Alligevel 

 fortjener det Opmærksomhed, om det ikke skulde bekræfte sig, 

 hvad man allerede nu synes at kunne skjønne, at Blandingen 

 af Steen- og Broncesager hyppigst kommer tilsyne i de formeent- 

 lig ældste Grave med ubrændte Liig, hvilke jo ogsaa netop skulde 

 ligge Steenalderen nærmest. 



Sammenligner man iøvrigt de Broncesager. som opgraves i 

 de sandsynligviis ældste Grave, med dem, der stadig findes i 

 de yngre, vil man neppe være istand til at paavise nogen iøjne- 

 faldende Forskjel. Oldsagerne ere rigtignok endnu heller ikke 

 tilbørlig sondrede. Men selv om det senere skulde lykkes at 

 skjelne mellem den ældste og yngste Bronceaklers Sager, maa 

 man dog vist være belavet paa at trælfe en anden ld\iklingsgang, 

 end den, der er foregaaet i Steenalderen. Istedetfor nemlig at 

 Udviklingen her naturligen er skredet frem Ira et meget raat, 



