123 



tage, at de egentlige Flintredskaber tilfældig vare tabte paa Grun- 

 den, medens Urbeboerne maaskee have ligget og fisket i Søen, 

 er der dog ikke dermed g-ivel nogen Forklaring over, hvorledes 

 de mange Flintblokke, som bestemt synes at henpege til en 

 paa Stedet foregaaet Forarbejdning af Flintsager, ere komne til 

 at ligge paa en isoleret Holm saa langt ude fra Søbredden. 

 Tør man antage, at der paa Holmen har været reist nogle min- 

 dre og svagere Pælebygninger, som for Fiskeriets Skyld til visse 

 Tider ere blevne benyttede af Urbeboerne? Eller tør man maa- 

 skee antage, at ogsaa Flintblokkene, efter at være bleven tilstræk- 

 kelig afbenyttede til Udspaltning af Flækker, ere anvendte paa 

 samme Maade, som Flintknuderne, til at slynge efter Fuglevildt? 

 Og tør man i saa Fald troe, hvad de forskjellige Fund næsten 

 kunne lade formode, at hele Søbunden er ligesom oversaaet 

 med raae Flintredskaber? Det er Spørgsmaal, som det maa 

 være forbeholdt kommende Undersøgelser nærmere at afgjøre. 

 Forhaabentlig vil det ogsaa ved en dybere gaaende geologisk- 

 antiqvarisk Betragtning blive bragt til Klarhed, i hvilken Grad 

 Maribo Sø og flere andre Egne paa Lolland og Falster have 

 været underkastede de Sænkninger, hvorpaa bl. A. Fyrrestødene 

 i Maribo Sø og flere nu af Vandet bedækkede Steendysser un- 

 der Kysten af Rødby Fæland saa klart synes at hentyde. 



Efter hvad der dog allerede nu foreligger, frembyde Fun- 

 dene i og ved Maribo Sø en særegen Interesse derved, at de i 

 en saa paafaldende Grad ligne de eiendommelige Flintsager deels fra 

 Østersdyngerne, deels fra Kysterne af Korsoer Noer, hvilke jeg 

 forhen har troet at burde henføre til en egen. ældre Periode af 

 Steenalderen. Ligheden er saa overraskende at man allerede 

 nu ved den indbyrdes Sammenligning begynder med større Sik- 

 kerhed, end før, at kunne udsondre hele Rækker af tidligere 

 næsten upaaagtede Former, som, saalænge de bleve trufne en- 

 keltviis, let kunde ansees for tilfældige, men som ved stadig at 

 gjentage sig paa de forskjelligste Findesteder afgive nye Vidnes- 

 byrd om, at visse bestemte Former sikkert maae have været 



