135 



Svaning, der ellers er meget langt fra Tilbøilighed til at rose 

 Ohristiern den Anden, saa havde ogsaa den unge Konge i de 

 sidste Aar af hans Faders Levetid baade vundet dennes Bifald 

 og hele den offentlige Mening for sig. Dette skal have lagt sig 

 for Dagen, da Christiern 1510 kom ned fra Norge og i længre 

 Tid opholdt sig i Danmark, og Svaning bruger ved den Lei- 

 lighed det stærke Udtryk, at der i hele Higet ikke var en eneste 

 Mand af nogen Anseelse eller Indflydelse, som jo ønskede Chri- 

 stiern maatte blive sin Faders Efterfølger. Tiden kan iøvrigt, naar 

 der, som hos Svaning, er Tale om et længere Ophold og Deeltagelse 

 i Regjeringsforretningerne, ikke være 1510, men maa være 1512. 

 Men nu overraskes man ved at finde, at Kongehuset ved denne 

 Tid har anseet det for fornødent at faae en ny Forsikkring om, 

 at Christiern skulde blive sin Faders Efterfølger i Regjeringen. 

 En saadan udstædte Rigsraadet, næsten ligelydende med den al- 

 lerførste af 16de Mai 1487, i Kjøbenhavn den 13de Juli 1512 

 (fer. tertia post festum Kanuti regis). Man kan ved at see disse 

 gjentague Erklæringer, og navnlig denne sidste, ikke værge sig 

 for det Indtryk, at her maatte være Uraad paafærde. Det turde 

 være, trods Svanings berømmende Ord, at en Deel af Rigsraa- 

 det havde mærket despotiske Tilbøieligheder hos ham og fundet 

 Tegn til, at han med et ugunstigt Øie betragtede den Magt og 

 de Rettigheder, hvoraf Raadet var i Besiddelse, saa de kun med 

 liden Glæde kunde see ham bestige Thronen efter Kong Hans. 

 Og Prælaterne især kunde finde Næring for Mistro og Uvillie, 

 naar de saae hen til, at han imod deres Stands Privilegier og Kir- 

 keretten, havde holdt en af deres Medbrødre, den norske Bisp 

 Karl af Hammer, i et fleeraarigt Fængsel. Har en saadan Stem- 

 ning været tilstæde hos en Deel af Rigsraaderne, saa kan man 

 forstaae det ellers saa paafaldende Skridt af Kong Hans og Chri- 

 stiern, at erhverve en saadan ny Forsikkring. Ikke længe efter 

 viser sig et andet tydeligt Tegn paa, at Christiern ingenlunde 

 følte sig tryg. 



Omtrent et halvt Aar efter døde Kong Hans i Aalborg, 20de 



