137 



Grund til at antage , at der under dette paatagne Navn skjuler 

 sig Peter Svave, som vides at være Forfatter til et andet Strids- 

 skrift mod Christiern den Anden. Peter Svave var Frederik den 

 Førstes Sekretær og meget betroede Mand. Dette Stridsskrift 

 forblev imidlertid utrykt: Frederik den Første lod det ikke trykke, 

 uden Tvivl fordi det var affattet i en saa grov Tone og Beskyld- 

 ningerne mod Cbristiern den Anden saa overdrevne, at Frede- 

 rik meente, det snarere vilde skade end gavne hans egen Sag. 

 Heller ikke senere er det blevet trykt. Heri forekommer et Sted, 

 hvori Frederik den Første, efter at have omtalt, at han ved Chri- 

 stierns egen Flugt var kommen i Besiddelse af Riget (regnum 

 accepimus) siger: »ceterum quod ante, vix defuncto fratre no- 

 stro carissimo, patre autem tuo, a regni primoribus oblatum, in 

 arce videlicet Gotorpia nostra.« Han paastaaer altsaa, at strax 

 efter Kong Hanses Død tilhøde de første Mænd i Riget ham 

 Kronen, og at dette Tilbud gjordes ham paa hans Residentsslot 

 Gottorp.*) 



Disse Ord ere bestemte og tydelige nok, men meget korte. 

 Fra et andet Hold faae vi en nærmere Oplysning. Den findes 

 i et Brev, som den bekjendte Ture Jensen skrev til den svenske 

 Rigsforstander Steen Sture den Yngre. Ture Jensen, der var 

 dybt indviklet i alle den foregaaende og efterfølgende Tids uro- 

 lige Bevægelser, var den Gang Lagmand i Vestergotland, i hvil- 

 ket Landskab han ogsaa besad flere Godser, desuden Medlem 

 af det svenske Rigsraad og Ridder. Han, ligesom flere Embeds- 

 mænd i Vestergotland, lod sig det være magtpaaliggende at ind- 

 hente Efterretninger om Forholdene i Danmark og meddele Rigs- 

 forstanderne dem til Vejledning ved deres Foretagender; og 

 han havde lettere derved end de fleste Andre, da han havde 

 mange Forbindelser baade i Danmark og Norge. Hans Brev, 



') Lignende Yttringer bruger Frederik den Første i ol Brev af 1524 til Hen- 

 rik den Oliende af England. See Forfatterens Breve og Aktstykker til 

 Chr. Ils og Fred. Is Historie, I li. s. 225. 



