139 



nogen Tvedragt imellem Rigens Raad, der de skulde hannem 

 samtykke og samburde,« men tilføier, at han ikke vil indlade 

 sig videre derpaa. Hvitfeldt siger, at Rigsraadet paa det Møde, 

 som holdtes i Anledning af Christiern den Andens forestaaende 

 Kroning, var »indbyrdes ueens om Kroningen«, idet man ind- 

 vendte mod Kongen hans Løsagtighed og tyranniske Handel i 

 Norge*). Formodentlig har Hvitfeldt taget dette af hiint Skrift 

 af Poul Eliesen, hvoraf han har indfort et Stykke bag i sin Hi- 

 storie af Kong Christiern. Men Hvitfeldt feiler i Tiden; det var 

 ikke ved Kroningen, som skete den 29de Mai 1514, men om- 

 trent et Aar tidligere, at denne Tvist fandt Sted. Endelig hen- 

 vises der under Forhandlingerne paa Herredagen i Kjøbenhavn 

 luni 1533 til noget Mærkeligt, som skal være skeet i Kjøben- 

 havn ved Kong Christierns Kaar og Udvælgelse**). 



Men Spørgsmaalet bliver nu: hvorfor det ikke kom videre, 

 hvorfor man opgav Forsøget paa at fortrænge Christiern den An- 

 den og vælge hans Farbroder. Svaret herpaa giver det anførte 

 Skrift af Peter Svave, hvori det et andet Sted hedder: »qvi(Rigs- 

 raaderne) et ob mores, cpios subodorati in te malos, ante nobis 

 optionem obtulere eam, quam rex tu ab eis eligerere, sed quam 

 recipere modestia nostra detrectavit.« Altsaa Hertug Frederik 

 vilde ikke modtage den tilbudte Krone, og Grunden var hans 

 modestia. hans Reskedenhed, hans Maadehold. Men da vi vide, 

 at Maadehold og Nøjsomhed med sit Eget ikke hørte til de Egen- 

 skaber, der i særdeles Grad udmærkede Frederiks Natur, ledes vi 

 til den Formodning, at der maa have været særegne Omstæn- 

 digheder, som have fremkaldt denne usædvanlige Modestie hos 

 Hertug Frederik. Det lader sig ogsaa paavise, at Forholdene 

 vare saadanne, at det var aldeles utilraadeligt for Frederik at 

 modtage Tilbudet. 



For det Første er det klart af Alt, at det ikke var det hele, 



•) Hvitfeldt VII, 33. 

 ") N. D. Mau. L 2 B. 8. 202. 



