180 



til er bleven fundet i Dyngerne, nemlig ved Krabbesholm; saa 

 forvittret den end er , saa vise de i Borehullet fremstaaende 

 Krystaller endnu tydeligen, hvor regelmæssig cylindrisk og glat 

 dette har været. 



Førend jeg forlader Spørgsmaalet om den formentlige For- 

 skjel i Forarbeidelsen af Gjenstandene i Dyngerne og Gravkam- 

 rene , maa jeg endnu lægge særlig Vægt paa eet Punkt, som 

 jeg har bemærket oftere bliver misforstaaet og leder Tanken 

 paa Afveie. Med Navnet »Kiler«, »Meisler«, »Øxer« benævner 

 man ofte Ting, der i deres Anvendelse ere himmelvidt forskjel- 

 lige fra hinanden, men kun have Formen ialmindelighed tilfælles, 

 saa at der ved disse Benævnelser egenlig kun menes: meisel- 

 formede, øxeformede Redskaber. Følgen deraf er, at det Red- 

 skab fra Dyngerne, hvilket vi anføre som »Meisel« eller »Øxe« og 

 som synes os saa raat behandlet, ikke behøver at svare til det bedre 

 udførte Redskab, som vi kalde »Øxe« eller »Meisel« fra Stenkam- 

 rene, eller at have i Tidernes Løb udviklet sig til dette, alt eftersom 

 Kultur og Konstfærdighed mentes at stige; tvertimod — man 

 maa erklære rentud, at hint aldrig har kunnet, Øxeformen uag- 

 tet, anvendes i samme Retning som det sidste eller fungere for 

 det. Efter min Mening er det Redskaber, bestemte til et aldeles 

 forskjelligt Brug fra første Færd af. Ikke mindre gjælder dette 

 andre Gjenstande, der ved første Øiekast ligne hinanden meget, 

 men dog aldeles ikke have noget med hinanden at gjøre : f. Ex. 

 »Knuderne« eller »Flintknuderne« fra Dyngerne og de saakaldte 

 »Flintkjærner« fra andre Fund fra Stenalderen. »Flintknuderne« 

 tiislog man, for i denne bestemte Form at bruge dem til bestemte 

 Øiemed, hvilke end disse have været*); dette viser en Mængde 

 af dem tydelig nok baade ved den Flintmasse , hvoraf de ere 



I tidligere Foredrag i Selskabet og i den naturhistoriske Forening har 

 jeg paa Grund al' disse Gjenstandcs stadige og talrige Forekomst i Tørve- 

 moserne og paa Søbunde, hvor de umiskjendelig findes tabte eller hen- 

 kastede ved Menneskehaand, antydet en mulig dobbelt Anvendelse af dem, 

 dels som Slyngestene dels som „Somkestene" ved Fiskesnorer og Fiskegarn. 



