181 



tildannede, og ved de afhugne Smaastykkers Ubrugelighed til 

 nogetsorahelst Øiemed ; »Flintkjærnerne« derimod have faaet deres 

 Form just ved den Form, som de afslagne og til Anvendelse bestemte 

 Stykker skulde have, nemlig ved de lange og regelmæssige Flint- 

 flækkers; de have neppe selv skullet anvendes til noget Øiemed 

 og man finder ialfald ikke Spor af, at de have været benyttede. 

 Overalt, hvor regelmæssige lange Flintflækker tilslaaes, maa der 

 aldeles bestemt dannes en saakaldt »Flintkjærne« , og man kan 

 med fuldkommen Sikkerhed slutte fra den ene af disse Formers 

 Tilværelse til den andens. Vise Affaldsdyngerne ikkun yderst 

 sparsomme Spor af hvad man kunde kalde »Kjærner«, saa vidne 

 dog de smukke og lange Flintflækker i disse tydeligt nok om 

 dem , men med de talrige Flintknuder have disse Flintflækker 

 intet at gjore. 



Deri samstemmer jeg altsaa aldeles med Professor Worsaae, 

 at Kjøkkenmøddingernes talrige, raae og mindre bearbeidede Sten- 

 sager egenlig udgjøre »en egen Klasse for sig«, og det ikke blot 

 i Modsætning til Gravhøjenes bedre forarbeidede Redskaber, hvis 

 Repræsentanter i en raaere Form de erindres ikke at være, men 

 endnu mere ifølge den særegne Anvendelse, som de maae have 

 havt, og hvilken vistnok maa søges i Retningen af den fredelige 

 Bedrift, som Datidens Kystbeboere ifølge Affaldsdyngernes een- 

 stemmige Vidnesbyrd i saa høi Grad have udøvet: nemlig Fiske-, 

 Østers-, Musling- og Snegle-Fangsten. I en slig Anvendelse 

 vilde jeg dernæst ikke allene søge Grunden til at disse Redskaber 

 ere saa hyppige netop i Dyngerne, der jo alle findes ved Stran- 

 den eller den daværende Kyst, men ogsaa til at de ude i selve 

 Stranden*) forekomme pletvis i et overraskende Antal, samt til at 



*) See foreløbig Beretningen om det Oldnordiske Museums Forøgelser i Ber- 

 lingske Tidende for 15de Marts 1S59, Nr. 83, angaaende en anseelig Ind- 

 samling af flere hundrede (33S) Stykker af disse simple og raae Steen- 

 sagér, hvilken var til Museet (see dettes Nummere 17,420—17,431) af- 

 given af Videnskabernes Selskabs gcologisk-antiqvariske Comitee som 



