186 



aldeles ved de samme Redskaber, som dem fra Østersdyngerne. 

 Allerede af denne Forekomst, som er for hyppig til at den kan 

 kaldes en Undtagelse, og af Stensagernes Bearbejdelse, der er 

 altfor fuldkommen til at røbe nogensomhelst Overgang fra et 

 lavere til et høiere Kulturtrin, kan man slutte, at Bensager i det 

 Hele ikke kunne antyde en større Ælde end de gode Flintred- 

 skaber; men hvor uberettiget i det Hele denne Antagelse er, 

 saasnart den skal støtte sig til Kjendsgjerninger, vil sees deraf, 

 at Flertallet af alle Affaldsdyngernes Bensager — vel at mærke 

 endog de allersimpleste — bære utvivlsomme Spor af at have 

 faaet deres Form ved gode og slebne Flintredskaber. 



Ben- og Hjortetakssagerne ere ikke allene ifølge Sporene 

 eller Mærkerne paa deres Overflade aldeles utvivlsomt tildannede 

 ved Hjælp af Stenredskaber og særligen af Flintsauge og slebne 

 Flintmeisier, men man kan desuden tilføie , naar man, som vi, 

 tyender Urindvaanemes øvrige Redskaber : de kunde kun tildan- 

 nes ved disse. Efter min Mening ligger der en stor Misfor- 

 staaelse til Grund for den almindelige Antagelse, at et Materiale 

 lettere bearbeides end et andet, fordi det er mindre haardt end 

 dette; Materialets Brud og Spaltelighed og den Bearbeidelses- 

 maade, hvilken man anvender, afgive ligesaa vigtige Betingelser 

 for hensigtsmæssig Bearbeidelse som Haardhedsgraden, ligesom 

 Intet gjør en Bearbeidelse vauskeligere , især naar den skeer 

 med mindre gode Redskaber, end Stoffets Seighed. Med Hen- 

 syn til Letheden, hvormed Benmassen lader sig bearbeide, kunne 

 Antiqvarerne gjøre Regning paa en bestemt Modstand fra Natur- 

 forskningens Side, naar de antage, at Ben i det Hele lettere 

 formes til Redskaber end Flint, og ligefrem gaae ud fra Forud- 

 sætninger som den S. 99 yttrede: at »den hyppige Anvendelse 

 af det lettere (bearbeidelige) Materiale, Hjortetak og Been, istedet- 

 for Steen, røber den høieste Ælde«. 



Uagtet Professor Worsaae i selve Materialet Ben, Hjorte- 

 tak (og Tandmasse) synes at ville see et sikkrere Tegn paa den 

 høiere Alder, end i de deraf dannede Redskabers Form, tør jeg 



