59 



— »Beretninger om Begivenheder , som ikke kunne have til- 

 draget sig« — sluttede til, at Evangelierne ikke vare historiske 

 Skrifter. Han indskrænker sig i Værkets Indledning til at vise, 

 hvorledes de udvortes Vidnesbyrd om deres Oprindelse ikke lægge 

 nogen Hindring i Veien for den Betragtning af deres Indhold, 

 hvilken han selv søgte at gjore gjældende. 



Som bekjendt benyttede Strauss til at vise det Modsigende 

 og Uholdbare i den traditionel-kirkelige, supranaturalistiske Op- 

 fattelse og Udlægning af Evangelierne den Kritik, der allerede 

 før ham var øvet af de rationalistiske Theologer, og medens han 

 nu paa den anden Side efterviste, hvor vilkaarlig og med Kilde- 

 skrifternes Text uforenelig den rationalistiske Udlægning var, for- 

 saavidt denne gik ud paa at føre Evangeliernes Indhold tilbage 

 til en naturlig Historie ; søgte han saaledes at bane Veien for 

 Betragtningen af Evangeliernes Indhold som en Samling afMyther 

 og Digtninge, opstaaede successivt i den christelige Menighed 

 ved den Impuls , der var udgaaet fra Troen paa Jesus af Naza- 

 relh som Messias. Den mythiske Forklaring var allerede før 

 Strauss af Andre bleven anvendt paa enkelte Partier af den 

 evangeliske Historie, men eiendommelig for ham var den An- 

 vendelse af Kritiken , hvorved han Stykke for Stykke frakjendte 

 de evangeliske Beretninger saameget af deres historiske Indhold, 

 at dette i sit Totalresultat indskrænkedes til Beretningen om »en 

 viis og høitbegavet jødisk Babbi, Jesus af Nazareth, der, efterat 

 han var bleven døbt af Johannes den Døber, havde reist om i 

 Palæstina, lært og prædiket, overalt bekjæmpet Pharisæismen og 

 indbudt til Messiasriget , var af sine Tilhængere bleven anseet 

 for Messias, men tilsidst falden som et Offer for det pharisæiske 

 Parties Had og død paa Korset« (s. Leben Jesu I., Einl. S. 72, 

 lste Udg.). Dette var det egentlige Indhold af den evangeliske 

 Historie, der efterhaanden var blevet indhyllet i en Mangfoldig- 

 hed af tildeels sindrige Indklædninger, som i Tidens Løb bleve 

 antagne — ogsaa af Evangelisterne — for historiske Kjends- 

 gjeminger, medens de i sig selv kun vare fromme Reflectioner 



