81 



Hensigt og Plan, som enhver af Evangelisterne har fulgt i Frem- 

 stillingen af Jesu Liv, var allerede tidligere fremhævet af den 

 katholske Theolog Hug (Einl. in die Schriften des N. T. 2. S. 

 1 ff.), der havde belyst Evangelisternes indbyrdes Forhold ved 

 Exempler fra andre historiske Skribenter, som havde kjendt og 

 benyttet hinandens Fremstillinger af de samme Begivenheder og 

 indbyrdes vare i mange Beretninger afvegne fra hinanden, ford i 

 de ikke havde opfattet, hvad der havde tildraget sig, paa samme 

 Maade, havde kunnet benytte særegne Oplysninger, endelig fordi 

 de havde anlagt og udført deres Fremstilling efter en ejendom- 

 melig Methode. Men baade Hug, Ebrard o. A. havde kun gjor 

 en indskrænket og nærmest formel Anvendelse deraf. Derimod 

 blev dette Moment grebet og anvendt i en ganske anden Ud- 

 strækning af Ferd. Chr. Baur, der, efter at have gjort den apo- 

 stoliske og nærmest efterapostoliske Tid til Gjenstand for en Række 

 Undersøgelser, hvorom der i de foregaaende Afsnit i nærværende 

 Afhandling er bleven meddeelt Oplysning, nu ogsaa rettede sin 

 Kritik paa Evangelieskrifterne, støttede denne paa Resultaterne 

 af de ovennævnte Forskninger og atter i hiin søgte en Stadfæ- 

 stelse for disse. Ved det store Omfang af sine literaire Arbej- 

 der, ved sin rige Lærdom i Forbindelse med en overordentlig 

 dialektisk Færdighed udøvede Baur en stor Indflydelse paa en Deel 

 yngre talentfulde Mænd, af hvilke flere (Strauss, Schwegler, Zel- 

 ler o. A.) allerede tidligere end deres Lærer gjorde hans Ansku- 

 elser gjældende i Skrifter, som tildroge sig den almindelige Op- 

 mærksomhed, og han er bleven Hovedet for den saakaldte »Tii- 

 MngsJce Skole«, der er kommen til at indtage en saa stor Be- 

 tydning i den hele nyere Theologies Udviklingsgang. Istedetfor 

 den Subjektivisme, hvilken Baur bebreider sine Forgjængere i 

 Behandlingen af Evangeliekritiken, vilde han stille denne paa et 

 historisk Underlag af objektive Instanser og i Modsætning til 

 »den dogmatiske, den abstract-kritiske, den negativ kritiske eller 

 dialektiske« Opfattelse af de fire Evangeliers Forhold, kaldte han 

 sin egen den »historiske«, medens den i den derom opstaaede 



