85 



Christus — vil det være muligt at finde saavel Motivet til den 

 enkelte Evangelists Fremstilling som det nærmere Tidspunkt for 

 sammes Tilblivelse. 



Beviset for, at Evangelierne hver for sig ere blevne udar- 

 beidede efter visse særegne dogmatiske Anskuelser, som have 

 havt Indflydelse paa deres Forfatteres Fremstilling af den evan- 

 geliske Historie, begyndte Baur at fore med det fjerde, det 

 saakaldte johanneiske Evangeliums Kritik. Ved intet af Evange- 

 lierne fremtræder nemlig den specielle Eiendommelighed saa ty- 

 deligt som ved dette. Af Alt, hvad der adskiller det jobanneiske 

 Evangelium fra de andre, skal det sees, bvorledes det hele hi- 

 storiske Indhold er henført til og underordnet en bestemt Idee, 

 som gaaer igjennem det hele Skrift. Denne ldee er Fremstil- 

 lingen af Jesu guddommelige Storhed og Herlighed i Kamp med 

 Jødernes Vantro. »Det johanneiske Evangeliums Prolog indehol- 

 der det hele Evangeliums dogmatiske Program: Logosideen som 

 Princip for et guddommeligt Væsen og Liv er stillet i Spidsen. 

 Allerede med Logos Indtrædelse i Kjødet danne sig de store 

 Modsætninger af Lyset og Mørket, Livet og Døden, Aanden og 

 Kjødet. Disse Modsætninger, i hvilke Jesu Liv bevæger sig, 

 Lyset med sine stærke Skygger, Christus med sine Troende paa 

 den ene, hans Fjender, Mørkets og Djævelens Børn, ol Iovåaloi, 

 paa den anden Side hæve sig til et dramatisk Høidepunkt 

 ved Christi sidste Ophold i Jerusalem og komme til deres Af- 

 slutning i hans Død og Opstandelse«. Det hele Evangelium er 

 saaledes en reen ideal Composition, hvori det historiske Stof 

 ikke har andet Værd end det, at være Ideens gjennemsigtige 

 Beflex; de handlende Personer (f. Ex. Nicodemus, Typus paa det 

 troende, men dog væsentlig vantroe Jødedom, den samaritanske 

 Qvinde, Typus paa det troende Hedenskab etc.) have kun Be- 

 tydning som Bærere af Ideer, Partistillinger, Principer. Forfat- 

 teren har ikke havt til Hensigt at levere en historisk Fremstil- 

 ling, men et dogmatisk. Tendensskrift, det har ikke været ham 

 om den historiske Fortælling at gjore, men om det deri indeholdte 



