95 



til at bekræfte den omtalte Tradition, som henfører Matthæus- 

 Evangeliet til en Apostel, der udelukkende havde helliget Jøderne 

 sin Missionsvirksomhed, og Lucas-Evangeliet til en Ven og Med- 

 arbeider af Apostlen Paulus. 



Alligevel er den Sag, hvorom der her handles, ikke udtømt 

 ved disse Iagttagelser. For at gjøre den Mening gjældende, at 

 Evangelisterne Matthæus og Lucas have udkastet deres Skrilter 

 i den bestemte Hensigt, at give en saadan Fremstilling af den 

 evangeliske Historie, hvorved paa den ene Side den jødechriste- 

 lige, paa den anden Side den paulinske Anskuelse og Opfattelse 

 af Christendommen skulde retfærdiggjøre sig som den ene rig- 

 tige, har man maattet see bort fra endeel andre Punkter, som 

 ikke mindre bør tages med i Betragtningen. 



I Matthæus' Evangelium findes en Mængde Steder, som lige- 

 frem bestride den judaiserende, pharisæiske Aand, der forlangte 

 Hedningenes Omskjærelse og Guds Rige forbeholdt alene Israels 

 Folk. Der findes en Mængde andre, der indirecte kuldkaste Mose- 

 lovens obligatoriske Charakteer og som modsige Jødechristen- 

 dommens almindelige Forventninger. Christendommens univer- 

 salistiske Idee er tydeligen udtalt Matth. XXIV, 14 (»Og dette 

 Riges Evangelium skal prædikes i den ganske Verden til et Vid- 

 nesbyrd for alle Folk (nåtfi toTc, sdvstii) og XXVIII, 19 (Gaaer 

 hen og gjører alle Folk [ndvta id s&rri) til mine Disciple), uden 

 Tilføielse af nogen judaiserende Betingelse. — Israels Udeluk- 

 kelse til Gunst for Hedningerne viser sig i Beretningen om Cen- 

 turionens Tjener, Matth. VIII, 12 (»Man-e skulle komme fra 

 Østen og Vesten og sidde tilbords med Abraham , Isaak og Ja- 

 kob i Himmeriges Rige. Men Rigets Børn skulle udkastes i det 

 yderste Mørke, hvor der skal være Graad og Tænders Gnidsel«), 

 sig. Parablen XX 1 — 1 6 ; er udtalt XXI, 43 (»derfor siger jeg Eder, 

 at Guds Rige skal tages fra Eder, og gives et Folk, som skal 

 bære dets Frugter«), allerede af Johannes den Døber, III, 9 

 (»Mener ikke at ville sige ved Eder selv: vi have Abraham til 

 Fader; thi jeg siger Eder, at Gud kan opvække Abraham Børn 



