98 



paaberaabes Udeladelsen af Bjergprædikenen. "Forfatteren til 

 Marcus-Evangeliet foretrak at forbigaae den hele Bjergtale, for 

 ikke at bringe Steder i Erindring, hvor den mosaiske Lovs fort- 

 satte Gyldighed var saa stærkt udtalt som Matth. V, 17, til en 

 Tid, da netop dette Spørgsmaal var Gjenstand for saamange Con- 

 troverser.« (Baur, a. St. S. 565). — Unægteligt er det paa- 

 faldende , at en saa vigtig Tale som Jesu Bjergprædiken er 

 forbigaaet i et Evangelieskrift, som ellers slutter sig til den 

 almindelige apostoliske Tradition i Lighed med det første og 

 tredie kanoniske Evangelium; og Ewalds Paastand (Die drei 

 ersten Evaiengeln. S. 208), at Bjergprædikenen oprindeligen 

 har havt sin Plads efter Marc. III, 19, men senere er ble- 

 ven skudt ud, er kun et Indfald (som dog har fundet Billigelse 

 f. Ex. hos den anonyme Forfatter til »Die Evangelienfrage, Zi'irich 

 1858«, og Andre). Men istedetfor en saa usandsynlig Hypo- 

 these som den af Baur ovenforanførte, er det dog langt natur- 

 ligere at udlede Forbigaaelsen saavel af Bjergprædikenen som af 

 andre længere Taler i Marcus-Evangeliet fra dets Forfatters For- 

 kjærlighed for at samle og meddele Tildragelser og Begivenheder 

 med de kortere Udsagn og Belæringer, som af Frelseren knyttedes 

 dertil, ligesom der hos andre evangeliske Skribenter, f. Ex. Mat- 

 thæus og Johannes, fandtes en større Interesse netop for Med- 

 delelsen af Jesu større og sammenhængende Taler. At Marcus 



af Antipathie mod Jødechristendommen skulde have undladt at 

 citere det G. T., modbevises af de mange Steder, hvor Jesus i 

 dette Evangelium henviser til det G. T., VII, 6. IX, 12. 13. XI, 

 17. XIV, 21. 27. 49. I IX, 1 — 13. (Forklarelsen paa Bjerget), 

 i Jesu eschatologiske Tale XIII findes megen Jødechristendom. 

 I intet Evangelium lægges større Vægt paa Djævleuddrivelser I, 

 26, 27, 32. 34. 39. III, 11. 15. V, 12 etc. (Sig. navnlig I, 

 39 (xai yp xygvaocov eig tåg tfvvaywyåg avrcHvi elg oli\v tyv 

 TaliXaiaV) xai %a daifiovia sxfidXXwv) med Luc. IV, 44 {xai fy 

 xrjovaffwv sv tale GvvayuiyaXg irjg raXilalag). Paa den anden 

 Side mangler det ikke paa universalistiske Grundsætninger II, 



