103 



med den sachsiske Anonymus. »Istedetfor troe Historieskrivere 

 blive dog Evangelisterne Partiskribenter, som bave fremstillet 

 Jesu Liv efter bestemte Hensigter og Ideer og med Bevidstbed 

 omdannet det givne Stof, hvis sande Skikkelse det bliver endnu 

 vanskeligere at opdage, gjennem jo længere Tid og jo flere Mel- 

 lemled det er blevet overleveret«. — Man formindske saameget 

 man kan og vil Evangelisternes moralske Skyld ved at lade en- 

 hver af dem forfatte sit Værk i Overbevisningen om, at ved hans 

 Fremstilling kom Christendommen til at staae i sit sande og 

 rette saliggjorende Lys, — tilsidst kommer dog en uhyre mo- 

 ralsk Skyld til at hvile paa selve Apostlene, fra hvis Uenighed 

 og indbyrdes Forbold en saadan Eensidighed i Fremstillingen af 

 Jesu Historie og dennes vilkaarlige Behandling dog har sit egent- 

 lige Udspring. Dersom virkelig den Kløft, der adskilte Paulus 

 fra de ældre Apostle i Henseende til Opfattelsen af Jesu Lære 

 og Virksomhed har været saa stor, som Baur og hans nærmeste 

 Disciple have fremstillet den; dersom de tre »Kirkens Hoved- 

 piller« have staaet i Opposition til »Hedningenes Apostel« med 

 Hensyn til det Punkt, hvorpaa Christendommens absolute Selv- 

 stændighed og Betydning beroede; dersom de ved Bestemmel- 

 sen af de Christnes Forhold til Moseloven kun have givet efter for 

 den øieblikkelige Indflydelse , som Pauli Overlegenhed udøvede 

 (Gal. II. Ap. G. XV), men strax efter ere vendte tilbage til deres 

 gamle Anskuelse om Nødvendigbeden af Moselovens fortsatte 

 Gyldighed (Gal. II, 1 1 ff.) og have stillet sig paa hans Modstan- 

 deres Side (2 Kor. III, 1): da bliver den Opførsel, som Paulus 

 paa den ene, de andre Apostle paa den anden Side — ikke blot 

 efter Apostelhistoriens mistænkeliggjorte Fremstilling, men efter 

 Paulus' og Johannes' for authentisk erklærede Skrifter — have 



Wie die fur ihn schon durch eine so bedeutende und inhaltsreiche Zwi- 

 schenzeit vermittelte evangelische Geschichte scinem in den Gegensiitzen 

 der Gegenvart stehenden Bewusstsein geråde in dieser Form sich dar- 

 stellen komite.« (Baur, Kritische Unters. S. 531). 



