105 



hans Disciple tidligere forsvarede Paastand, at Lucasevangeliet 

 var en udvidet Omarbeidelse af et oprindeligt kortere paulinsk 

 Evangelium, som Marcion havde besiddet, blev det navnlig ved 

 Volhnars*) og Hilgenfelds**) kritiske Undersøgelse bragt til 

 Evidents, hvad ogsaa Zeller (Theol. Jahrb. 1851 S. 330 ff.) 

 Ritschl, (Theol. Jahrb. 1851 S. 530 ff.) og Baur selv (Das Chri- 

 stenthum und die chr. Kirche, 1853, S. 69 f.) anerkjendte, at 

 Marcion havde, saaledes som Kirkefædrene almindeligen antage, 

 havt Lucasevangeliet for sig, hvilket Marcion havde omdannet og 

 forkortet efter sit gnostiske System, om man endogsaa kan ind- 

 rømme, at i nogle ganske enkelte Afvigelser mellem vort nuvæ- 

 rende Lucasevangeliums Text og det Marcionitiske Evangeliums 

 Text turde den rigtigere og oprindelige Læsemaade findes be- 

 varet hos Marcion. Dersom da Lucasevangeliet maa rykkes op 

 over Marcions Tid (omtr. 150 eft. Chr.), maae ogsaa de synop- 

 tiske Evangelier overhovedet tilkjendes en høiere Alder, især naar 

 Lucas som den Yngste skal have benyttet Marcus og Matthæus. 



Ikke mindre betydningsfuld var den atter tilbagevundne og 

 bedre end forhen begrundede Anerkjendelse af Justinus Mar- 

 tyrs (140 eft. Chr.) Brug af vore tre synoptiske Evangelier, om- 

 endogsaa ved Siden af et ukanonisk (Petri) Evangeliums Benyt- 

 telse*"). 



Overdrivelsen af den skarpe Modsætning mellem Jødechri- 

 stendom — af Baur, Schweglerf) o. A. med Lrette identificeret 



') Theol. Jahrb. 1850 S. 110 ff 185 11'. Das Ev. Marcions, 1852. 

 ") Theol. Jahrb. 1S53 S. 192—244. 



"") Semisch, Die apostol. Denkwiirdigkeiten des Martyrers Justinus, zur Gesch 

 und Aechtheit der kanonischen Evangelien, 1848. Sig. Zeller, Theol. 

 Jarb. 1S4S, S. 52S IT. Eilgenfeld, Kritische Untersuchungen iiber die 

 Evangelien Justins, der Clementin. Homilien und Marcions, 1850. 



(f Schweglers Nachapostollsches Zeitalter (2 Bind, 1846) har nærmest ved 

 sin formelle Virtuositet, hvormed det stillede den Baurskc Kritik i 

 dens hele Omfang for Lyset, vundet, den Anseelse at kunne gjælde — for 

 at tale med K. Schwarz — som et af den Tubingske Skoles Standard- 

 works. 



8* 



