114 



grunde sig i deres philosophiske System, medens de tvertimod 

 »ad historisk Vei ville rctfærdiggjøre Sandheden af deres Reli- 

 gionsphilosophie«. Det er en af de sædvanlige Selvforblindelser, 

 der kun bliver saameget mere paafaldende, som den Ti'ibingske 

 Skoles »historiske Kritik« over Evangelierne har sin væsenlige 

 Stotte i den Energi, hvorved den søger at eftervise al historisk 

 Fremstillings Afhængighed af Referenternes dogmatiske, ideelle 

 Interesse. 



Man har ofte sammenstillet Semlers og Baurs Virksomhed 

 paa den nytestamentlige Kritiks Omraade, og der synes ingen 

 Grund for den Sidstnævnte til at afvise hiin Sammenligning, 

 naar det skeer med Anerkjendelsen af, at Baur langt overgaaer 

 sin Forgjænger saavel i philologisk og philosophisk Dannelse som 

 ved et ulige større Talent i historisk Fremstilling og Behand- 

 lingen af kritiske Problemer. Begge have med utrættelig Flid 

 stedse paany opgravet og gjennempløiet den ældste Kirkehisto- 

 ries Mark. Mange af de ved Semler kun let henkastede Tanker 

 have først ved Baur og hans Disciple fundet deres Betydning; 

 Tvivl, som Semler havde hensat uden Begrundelse, Paastande, 

 som Semlers urolige Aand vovede, uden videre at forfølge dem, 

 ere her blevne begrundede. Foruden mange enkelte Punkter er 

 Semler Baurs Forgjænger i at fremhæve Differentsen mellem de 

 Hovedretninger i den ældste Christenhed (hos Semler: de ud- 

 vortes (Petriner) og de indvortes (Paulus' og Johannes's Disciple) 

 Christne, af hvilke efterhaanden den katholske Kirke med sit 

 Dogma skal have dannet sig. Vistnok erkjendte Semler i Chri- 

 stendommen en guddommelig »Aabenbaring« ; men det Menne- 

 skelige, det Locale, Temporaire, som han udskillede fra det Gud- 

 dommelige (o: Alt hvad der gaaer ud paa »die moralische Aus- 

 besserung und Herstellung des Menschen«), voxte op for ham 

 til en Høide, hvorved dette truedes med at gaae ganske op i 

 hiint. Ligefrem erklærede Tilhængerne af den Ti'ibingske Skole, 

 at deres Maal gik ud paa at begribe og fremstille Christendom- 

 men som Product af historisk-menneskelig Udvikling. Unægte- 



