117 



den vedkommende Formations geologiske Alder. Siden den Tid 

 have vore Anskuelser om Overgangsformationen ved Murchisons 

 store Arbeider (Siluria; 1854 og 1859) som førte til en nøjagti- 

 gere Bedømmelse af de med dette Navn betegnede Lag, saa- 

 ledes forandret sig, at selv hiin Betegnelse er forældet. Under 

 disse Omstændigheder turde jeg vel være berettiget, ja selv i 

 mine egne, først efter flere Aars Iagttagelser offentliggjorte Ar- 

 beiders Interesse forpligtet til, ikke blot at underkaste dem et 

 nyt kritisk Gjennemsyn, men ogsaa at sammenstille dem med 

 den siden hiin Tid ved Andres og mine egne Forskninger vundne 

 Kjendsgjerninger og at bringe det Hele, saavidt som muligt i 

 Overeensstemmelse med de nu herskende geologiske Anskuelser. 

 Her er nemlig ikke blot Tale om en Fremstilling af Plante- 

 verdnens første Begyndelse, saaledes som den fremtræder i den 

 sibiriske og devoniske Formation, men ogsaa om en skarpere 

 Adskillelse af den egentlige Kulformations Flora, som ifolge 

 Besultaterne af mine tidligere og for nærværende Tid endnu 

 mere stadfæstede Forskninger maa deles i en ældre, eller nedre, 

 og i en yngre, eller ovre Afdeling. Den ældre indbefatter saavel 

 Bjergkalkens eller Kulkalkens, som den saakaldte Graavakkes 

 Planter, eller efter Geologernes nyere Undersøgelser, de Planter, 

 som forekomme i Posidonomyeskiferne og Murchisons yngste 

 Graavakke, der igjen svarer til Englændernes Millstonegritt eller 

 Sandstenen uden underordnede Lag. For at komme til dette 

 Resultat har jeg anvendt den største Omhu paa Bestemmelsen 

 af de enkelte Planters Findesteder, og forsøgt ved Sammenlig- 

 ning med dem, der findes i den sædvanlige Steenkulperiode, 

 endydermere at begrunde de herved vundne Resultater. Naar 

 jeg betænker, at man siden Bekjendtgjørelsen af mine første, 

 kun paa schlesiske Forhold byggede, men i over 20 Aar fort- 

 satte Arbeider, ogsaa i andre Egne af Tydskland har funden de 

 af mig som sikkre Forere opdagede Planter (Calamites tronsitio- 

 nes, C. Rømerianus, Sagenaria Veltheimiana og den dertil hørende 

 Knorria imbricata) , tør jeg vel nære det Haab, at disse Bestræ- 



