121 



Mødet den 9 de Marts. 



Ur. Professor Steenstrup gav Beskrivelsen af en ny Koralslægt 

 af Octactiniernes Orden , og meddelte Iagttagelser over Gangen 

 i Knopskydningen hos denne og flere andre lavere Dyr. 



Den nye Koralform (Herophile) udmærker sig ved en med 

 Kalkdele gjennemtrængt fast, trind Hornaxe og ved en særdeles 

 regelmæssig Bygning og Forgrening af denne , men allermest 

 dog ved dens smaa, skjævt pæreformede Polyper, der paa meget 

 tynde Stilke ere stillede afvexlende til to Sider langs ud med 

 Korallens tynde letbuede Smaagrene , medens desuden en saa- 

 dan Polyp bæres i selve disses Spidse. Smaagrenene ere igjen 

 stillede afvexlende til de to Sider af noget større Grene , og disse 

 atter paa samme Maade, paa andre Grene, o. s. ft\, indtil vi til— 

 sidst see Hovedgrenene i lignende Orden udgaac fra selve Stam- 

 men. Der bliver følgelig en stor Ligbed imellem Dyrenes Ord- 

 ning paa en saadan Koralbusk og de saakaldte Finners Stilling 

 paa det Blad, som Botaniken kalder et fleregange-finnet Blad med 

 afvexlende Smaaflnner og med Endeblad. Den genetiske Sammen- 

 hæng imellem Dyrene paa een og samme Ydregren viser sig ved 

 nøiere Betragtning at være denne, at Endedyret erModeren (Ammen) 

 til alle de øvrige, stillede i den dobbelte Linie, og at det ved 

 Knopskydning har efterhaanden afsat det ene af disse efter det 

 andet, medens det samtidigen har forlænget sin egen Stilk, der da 

 lidt efter lidt er blevet til Grenen ; enhver ny tilkommen Knop har 

 stedse udviklet sig imellem den sidst udviklede og Ammen, og der- 

 for vil man nærmest ved Endedyret træffe eet eller et Par mindre 

 udviklede Polypdyr, der enten slet ikke have nogen Stilk eller 

 endnu kim have en meget kort Stilk. Saaledes ere ogsaa de forud- 

 gaaende større Grene i sin Tid blevne dannede. I samme For- 

 hold nemlig som Endepolypen staaer til de yderste Forgreninger, 



9 



