122 



eller Sinaagrenene, stod Endepolypen af en tidligere Gren til 

 dennes Sidepolyper, de nuværende Endedyr, og saaledes kan en- 

 hver Sidepolyp paa Smaagrenen uddanne sig selv til en Smaa- 

 gren ved at udskyde Knopper indenfor sig og forlænge sin Stilk. 

 — Denne Herophil-Koloniens Ordning under dens genetiske Ud- 

 vikling sammenstilledes med Dendrophylliernes og Heteroporernes 

 iblandt Stjernekorallerne, med Diphyidernes iblandt Goplerne, med 

 Naide- og /S'aføe-Kjædernes samt Bændelormenes i andre Dyrklasser, 

 og modsattes den Udfoldningsgang, der viste sig i Knopskyd- 

 ningen hos Søfjozrene (Pennatulinerne) , Strobilaeme med flere. 

 Over disse og flere andre Former for Knoppernes Fremtræden 

 anstilledes desuden en Ra-kke Betragtninger. Arten er fra Vestin- 

 dien og kaldtes H. regia. Det beskrevne smukke Exemplar, der 

 er 3 Fod høit og bærer Hundreder af Grene paa alle Udviklings- 

 trin, er for mange Aar siden givet Ils. Majestæt Kong Chri- 

 stian F777af en Søofficeer og kom med H. Ms. particulaire Sam- 

 linger over til Statens Museer. — Under det ovenanførte Slægts- 

 og Artsnavn har den i længere Tid været opstillet i Universitets- 

 museet. Den udførligere Meddelelse vil i Forbindelse med samme 

 Medlems Foredrag af 24de Februar senere blive givet. 



Conferentsraad Forchhammer meddeelle Selskabet som en Fort- 

 sættelse af en af ham given Notits, om Meteorjernet fra Niakornak 

 i Grønland (Oversigten for 1854 Pag. 1 — i), at Universitetets Molt- 

 kiske mineralogiske Museum havde erholdt et nyt Stykke Meteorjern 

 fra Grønland, som var indsendt af Hr. Rudolph, Læge i Jacobshavn 

 i Grønland. Denne Meteorit er funden ved Fortunbay paa Disco i en 

 Afstand af omtrent 15 Mile fra Niarkornak, og stemmer i sine phy- 

 siske og chemiske Egenskaber meget nøie overens med Niakor- 

 nakjernet. saaledes at man neppe kan tvivle om at de jo begge 

 hidrøre fra samme Fald. Forfatteren henledte dernæst Op- 

 mærksomheden paa det af Poul Egede omtalte Meteorfald i 

 Vinteren 1740 — 41, som angives at have fundet Sted ved Jaeobs- 

 ha\n, i hvis Nærhed Niakornak ligger, og som muligviis kunde 



