loi 



Øielaagsspalten og derved tillade en større Bevægelighed af 

 Øieæblet. — Hos Mennesket findes en lignende lille iMuskel ved 

 den indre Øienkrog, nemlig den Hornershe Muskel, Musculns 

 lacrymo-palpebralis Horneri , der udspringer fra Taarebenet, 

 gaaer udad bagved Taaresækken og befter sig i det Indre af 

 Øienlaagenes Rande. Foruden dens Indflydelse paa Taarerorene 

 og Taaresækken kan den bidrage til at begunstige Øjeæblets 

 Indaddreining ved at virke paa Øielaagsspalten , og kom- 

 mer derved indirecte til at staae i Forliold tii Synsfeltenes 

 Dækning. 



De Indtil beskrevne anatomiske Ejendommeligheder ved 

 Synsredskabet vare mere bestemmende for det gjensidige For- 

 hold af begge Øines Synsfelt og for deres Foranderlighed ved 

 Øjeæblernes Bevægelser. Udstrækningen af hvert Øies Synsfelt 

 er derimod nærmest bestemt af Øieæblets anatomiske Bygning 

 og dets physiske Forhold til Lyset. Ved at henlede Selskabets 

 Opmærksomhed paa de anatomiske Forhold ved Øieæblets Byg- 

 ning, som her særdeles maatte komme i Betragtning, skal jeg 

 bemærke, at jeg iblandt Huusdyrene har valgt Hestens og Kat- 

 tens Synsredskaber som Typer, da de danne skarpt udprægede 

 Modsætninger i deres Bygning og ligesom udgjøre Endepunk- 

 terne i den Række af Former, man kan opstille af disse Dyrs 

 Øine. Til Hestens Øie slutter sig nærmest Faarets og Oxens, 

 hvorfra man føres igjennem Svinets og Hundens til Kattens 

 Øie. Ved Øieæblets Bygning komme dets gjennemsigtige, lys- 

 samlende Dele, samt Regnbuehindens og Nethindens Forhold til 

 disse væsentligst i Betragtning med Hensyn til Synsfeltets Om- 

 fang. 



Hornhinden, Tnnica cornea, danner den Deel af Øieæblets Be- 

 grændsning, hvorigjennem Lyset trænger ind i Øiet. iVJed Hensyn 

 til Synsfeltet komme flere anatomiske Forhold i Betragtning, 

 nemlig Hornhindens Udstrækning i Sammenligning med hele 

 Øieæblets Omfang, dens Omrids, dens større eller mindre Hvæl- 

 ving og Formen af Hvælvingen. Endskjondt den Lysmængde, 



