162 



Er Tidsregningen usikker i det andet Afsnit af den singa- 

 lesiske Historie, er det endnu mere Tilfældet med det første, 

 som skulde omfatte 23G Aar fra Buddhas Død og Øens første 

 Bebyggelse ved en arisk Koloni eller Indvandring; og den 

 hele Fortælling om dette Afsnit bærer lydelig Sagnets og Even- 

 tyrets Præg, saaledes som den findes i Mahavansa Kap. 0—11. 

 Der fortælles nemlig, at Kongen i Vanga (det sydlige Bengalen) 

 var gift med en Kongedatter fra Nabolandet Kaiinga. Deres 

 Dalter voldte Forældrene stor Sorg ved sin Letfærdighed, og til- 

 sidst flygtede hun hemmelig med en Karavane, som drog til 

 Magadha, men paa Vejen dertil i Låla-Biget blev overfaldet af 

 en Løve (siha). Da denne blev indtaget af Kongedatterens Skjøn- 

 hed, fulgte lnur villig til hans Hule og fødte ham der en Søn 

 (Sihabåhu, Løvearm) og en Datter (Siha-sivali, Løveblomst), der 

 begge paa Hænder og Fødder lignede Løven.*) Da Sønnen var 

 sexten Aar, flygtede han' med sin Moder og Søster, og de mod- 

 toges med Glæde af Moderens Frænder. Efter derpaa at have 

 dræbt sin Fader, der af Forbittrelse over deres Flugt hærgede 

 Landet, ægtede Sihabåhu sin Søster og byggede i sit Fødeland 

 Låla**) Byen Sihapura (Løveby), hvor hun fødte ham sexten Gange 

 Tvillinger, 32 Sønner, af hvilke den ældste Vijaya, da han voxede 

 til. blev udnævnt til Underkonge. Men han var af en meget 

 voldsom Karakter og viste en saa lovløs Opførsel, at Faderen 

 tilsidst maatte forjage ham. Han satte da Sønnen med hans 

 700 Fæller ombord paa et Skib, deres Koner paa et andet og 



*) Herefter skal Ceylon have faaet sit indiske Navn Si'halå; det ældre og- 

 saa i den brahmanske Literatur bekjendte Navn var Lanka. Det Sted, 

 hvor Vijaya landede, kaldtes Tambaparøii, Tamraparni, hvorefter hele Øen 

 fik Navnet TanQo^cu't;. 



**) Sagnet sammenblander den østlige og vestlige Kyst af Indien. Vanga 

 ligger paa Østsiden, grændsende op til Magadha, hvorimod Lala, der aaben- 

 bart er det sanskrit Laiika, det græske Auqixri, laae paa den vestlige 

 Kyst, og kan derfor ikke have ligget paa Vejen fra Vanga til Magadha. 

 Et Ciirpåraka fandtes baade paa Øst- og Vestkysten. Jfr. Lassen Ind. 

 Alterth. II. S. 97. 





