170 



Sandrocottus, der \ar af ringe Byrd, havde fornærmet Alexander 

 ved sin Uforskammenhed , og at denne da havde befalet hans 

 Drab ; men han undslap ved sine Fødders Hurtighed, og da han 

 træt og mødig havde lagt sig til at sove, kom en stor Løve hen 

 til ham, afslikkede med Tungen den frembrydende Sved og for- 

 lod ham venlig, da han vaagnede. Herved vaktes hos ham Haa- 

 bet om Magten, han samlede en Skare Røvere og æggede In- 

 derne til Oprør. Da han siden pønsede paa Kampen mod Alex- 

 anders Statholdere, kom der af sig selv til ham en vild Elefant 

 af uhyre Størrelse, der villig som en tam optog ham paa sin 

 Ryg og blev en Leder i Kampen. Dette tildrog sig, ifølge Ju- 

 stins Beretning, efter Alexanders Død, da Inderne afrystede Aaget 

 og dræbte hans Statholdere; Ophavsmanden dertil var Chandra- 

 gupta, som imidlertid selv bemægtigede sig Herredømmet over 

 de Lande, han havde befriet. Alexander overskred Indus i Be- 

 gyndelsen af 326 og naaede om Efteraaret til Hyphasis, hvorfra 

 han vendte sig i sydvestlig Retning og erobrede Landene langs 

 med Indus indtil dens Udløb, og han forlod Indien i August 325. 

 Dersom man kan antage det Sammenstød med Alexander, hvorom 

 Justin fortæller , for en virkelig Tildragelse, ligger den Formod- 

 ning nær, at det har fundet Sted ved Hyphasis, da Alexander 

 havde standset sin sejrrige Fremtrængen mod Øst; thi Chandra- 

 gupta kan da have gjort sit første mislykkede Forsøg mod 

 Kong Nanda, hvorom Buddhisterne fortælle, og som Flygtning, men 

 dog som en Mand af Betydenhed, have knyttet til Alexanders Sejre 



I 



et Haab om egen Fordel, som nu blev skuffet, og hans For- 

 nærmelse mod Alexander kan netop have været et skuffet Haabs 

 ubesindige Yttringer, da han saae, hvor langt hans egne Ønsker 

 og Forhaabninger vare fra Alexanders endelige Beslutning. Be- 

 stemtere er Chandragupta knyttet til den" anden af Justin om- 

 talte Begivenhed , Indiens Befrielse fra det macedonske Herre- 

 dømme. Satrapiet Nedre-Indien, eller Landene ved Indus-Mun- 

 dingerne synes at have rejst sig, saasnart Alexander vel havde 

 vendt dem Ryggen, da Nearch forlod Indus ad den vestlige Arm 



