204 



og ligeledes Logarithmen af den anden Factor til: 



-n< P (f).x-l n y'ff) . * - {H -0^ 



Den hele Logaritlime bliver saaledes en Sum af en Conslant og 

 af den variable Størrelse : 



2 in (ti — m) 



» 3 9*Cf) j2 



og selve Sandsynligheden proportional med: e *"l*—*) 



Del sees heraf, at den almindelige exponentielle Feillov er 

 gjældende for de Feil, der fremstaae ved Anvendelsen af (4), og 

 at man tillige, naar den sandsynlige Feil for H betegnes med R, 

 til Bestemmelsen af R erholder Ligningen: 



2m (n—m) R 2 

 der giver: 



R = — 9 — y ^rn(n-m) &) 



hvor q er den bekjendte Constante: 0,4769.... 



Naar m i Udtrykket for R bevæger sig voxende fra til i n 

 vil Factoren: V2m(n — m) bestandigt blive større og større, idet 



den ved sidstnævnte Værdi opnaaer sit Maximum ,~~= I Regelen 



vil imidlertid den i Brokens Nævner forekommende Factor <p(f) 

 voxe endnu stærkere og ligeledes opnaae et Maximum ved 

 m — ^n, der giver /=0, saaledes at man ved alle sædvanlige 

 Feillove erholder et Minimum for R ved i /'=0, der giver: 



R L_ 



(fwV2n 



Hvorvidt denne Feil er mindre eller større end den sand- 

 synlige Feil, der knytter sig til Bestemmelsen af H ved Iagt- 

 tagelsernes arithmetiske Middeltal, lader sig kun afgjøre, naar 

 (f (f) er bekjeodt. Det vil saaledes ene og alene afhænge af 

 Feillovens Beskaffenhed om den her behandlede »Situations- 

 methode« giver skarpere, eller mindre skarpe B.esultater end 

 den sædvanlige. Er den almindelige Feillov gjældende for selve 



