225 



hvilket giver en Bestemmelse af r, som er ikke lidet skarpere 

 end den tidligere i § 5. Det er imidlertid muligt at lægge 

 Snittene saaledes, at denne Skarphed endnu yderligere forøges, 

 idet Minimummet for Æ, indtræder ved en betydeligt større 

 Værdie af t end den, der giver Minimummet for R. Det først- 

 nævnte svarer nemlig til t = 1,05 (nøjagtigere mellem 1,04 og 

 1,05), som giver # = 0,862 og 



R t = ~ . 0,5905 = C . 1,238 

 J/n V'n 



Naar t fjerner sig fra denne Værdie og bevæger sig enten voxende 

 mod *==oo, eller aftagende mod t = 0, saa vil ogsaa R % be- 

 standigt tiltage indtil den ved t=0 eller t = x> opnaaer sine 

 Maximalværdier. Forsaavidt er Forholdet altsaa ganske stem- 

 mende med hvad der ovenfor er viist at finde Sted med Hensyn 

 til R, men der indtræder dog her den væsentlige Forskjel, at 

 selve Maximalværdierne for R t ere uendelige, hvilket medfører, 

 at r slet ikke lader sig bestemme ved de tilsvarende Stillinger 

 af Snittene. 



I 10. 



Indskrænker man sig til s = 2 , eller til Anvendelsen af 

 2 Snit alene, saa vil der heller ikke her være nogen Grund til 

 at afvige fra Snittenes symmetriske Stilling mod Midten, som 

 medfører, at man stedse faaer/j = — /„ og 1— q t q^= q t . 

 Sættes /,== er erholdes saaledes til Bestemmelsen af H og r 

 de to fuldstændige Ligninger: 



v i = tf [er) {/*, — H -f- er) 



ii v \ + ?i v i = </>M {^2 — 3— cr\ 

 og da Antallet af Ligninger i nærværende Tilfælde netop er lige- 

 stort med Antallet af de Ubekjendte , saa falder Udjevningen 

 naturligviis bort, idet Løsningen umiddelbart fremstilles ved: 



H = Å ' + Å « ■ r = hz — hx 

 2 2c 



