230 • 



hvis Opløsning giver: 

 n cj>, +c t h 9 _ å,+A b (c,— c a ) A a — A, 



c, + c 2 2 T 2 ' ' c, +c„ ' ' ' l ' 



med de tilsvarende Feil: 



(c 1 + c 2 ).y(c 2 r) (Cj+Cglylc,*-)' (Cj+c 9 tø(c a r] K-hc^lc.r) 



For den almindelige Feillov erholdes ved Udviklingen heraf, idet 

 qc 1 og pc 2 betegnes respective med t { og t 2 : 



Æ,= fr-r^rVvi < 1 -^ ) e ''' - 2 ^^ (, -s r > ) e ' :+ ' 1 + ^ (, -««?« ) e2 '' 



yn ti + r 2 r 



Men naar c, og c 2 ikke differere altfor stærkt vil det neppe 

 nogensinde være nødvendigt at benytte sig af disse Udtryk. 

 Man vil nemlig i saa Fald med tilstrækkelig Nøiagtighed kunne 

 anvende Formel (24), idet q og t bestemmes for en Værdie af c, 

 der svarer til Middeltallet af c, og c 2 . 



1 alle de udviklede Formler ville Værdierne af q , q x , q a , 

 q a . . . umiddelbart og med største Lethed bestemmes ved de 



tilsvarende Værdier af in , eller rettere nf — . Derimod vil det 



' n 



ved Overgangen til c , eller til / og t , der begge afhænge di- 



recte af c, idet /= Hh er og t= qc, være nødvendigt at 



2 c' 

 gjøre Brug af de beregnede Tavler for Integralet: -=\e- fl dt- 



Vn.) 



Simplest turde det være stedse at gjøre Overgangen fra q til c, 



idet q defineres ved: 



2c' 2 c- c 



q = — Ve-<tø = -^Ke-ftdt 

 Vn) Vni, 



in 

 os idet man da i den første Halvdecl af Rækken faaero=l — 2—, 



171 



oe i den sidste q = 2 1. Under Forudsætning af den al- 



n 



mindelige Feillovs Gyldighed vil det saaledes være muligt at 

 reducere det hele Apparat for Udførelsen af samtlige Regninger 



