— 3i> — 



uppgår der till omkring 3000 alnar; sedermera afsmalnar 

 lagret under dess fortgång mot norr, är vid sjön Wikern icke 

 mer än 9000 alnar mäktigt och mellan Asbosjön och Fåsjön 

 ännu mindre. Det förekommer icke, såsom vanligtvis är hän- 

 delsen, inlägrad t, att jag så må säga, i samma niveau med 

 den närmast omgifvande bergarten, utan bildar egna fristående 

 lägre berg- eller kullsträckningar med en höjd varierande ef- 

 ter ögonmått mellan 20 och 60 fot. På samma sätt som 

 mäktigheten är störst längst i söder, så hafva också der de 

 höjder, som på ömse sidor omgifva sjön Elflången, den största 

 höjden. De förhållanden, under hvilka det uppträder, äro så- 

 ledes i väsendtlig mån skiljaktiga från dem, som vanligtvis 

 ega rum vid de flesta öfriga af våra kalklager. 



En annan egenhet, som detta kalklager företer är den, 

 att det ungefär på midten , vid sjön "Wikens södra ända , un- 

 dergått en tydlig förkastning , d. v. s. att det vid någon våld- 

 sam naturrevolution blifvit deladt i tvenne delar, som med hän- 

 syn till deras inbördes läge blifvit skufvade eller flyttade från 

 hvarandra i en rigtning vinkelrät mot lagrets strykning. För- 

 kastningslinien är att söka iden lilla däld, der Skrikarhyttebäcken 

 framrinner, förbi masugnen af samma namn, ned till Wenelfven. 



På sidorne närmast begränsadt af glimmerskiffer är detta 

 lager, för tekniska behofs skull, såsom för erhållande af sten 

 till kalkbränning och till beskickningsämne på masugnarna, 

 öppnadt på en mängd olika ställen med särskildta stenbrott, 

 vid hvilka ett godt tillfälle erbjuder sig, dels att ytterligare 

 öfvertyga sig om det oafbrutna sammanhanget på hela denna 

 sträcka, dels också att studera lagret i dess inre massa. 

 Kalkstenen har öfverallt en finkristallinisk, någongång mycket 

 finkornig, nära tät textur: färgen är dels rent b vit, dels med 

 dragning åt gulhvit, blåhvit eller svagt rosenröd. Kemiska 

 analysen har ådagalagdt, att den dels består af ren kolsyrad 

 kalk till hufvudsakligaste delen, dels att den också är mer 

 eller mindie dolomitisk, d. v. s. derjemte innehållande en 

 större eller mindie qvantitet kolsyrad talk, jemte litet kolsy- 



