— 105 — 



men blott partiellt, såsom jag sedan lärde af analysen, substi- 

 tueradt af silfver, men det mjuka silfret drog sig vid slipningen 

 öfver ytan, så att jag endast fick en streckig silfveryta. För- 

 söket hade i alla fall, äfven om det lyckats, icke varit afgö- 

 rande, ty den invändning hade alltid kunnat göras, att de or- 

 ganiska ämnen, som qvarfunnits i biten, hade reducerat silfret. 

 Om man skulle behandla tvenne spånor af någon ved med 

 myrsyradt natron eller med oxalsyra, och sedan inlägga i en 

 lösning af ett silfversalt eller guldchlorid, skulle kanhända en 

 dylik företeelse visa sig. Om försöket lyckats, hade det såle- 

 des kommit att visa metalliskt silfver med organisk struktur, 

 men det hade kanhända ej bevisat, att detta silfver intagit det 

 förut varande jernets ställe. 



Jag lyckades bättre och mera afgörande på ett annat sätt. 

 I anledning af den nickelhalt jag funnit vid analysen, hoppades 

 jag att kunna upptäcka något analogt med de Widmanstättenska 

 figurerna. Det största jernkornet, af en utplattad form, slipa- 

 des på den ena sidan och polerades, samt anlöptes till halm- 

 gult eller något mera. Ingen ting annat visade sig, än en nå- 

 got ojemn anlöpning, samt spridda korn och punkter, som bi- 

 behållit sin hvita yta, och som voro en legering, hvilken jag 

 sedermera återfick i analysen. Deremot om den polerade biten 

 för några ögonblick indoppades i en utspädd lösning af svafvel- 

 syrad kopparoxid, fick dess yta ett helt annat utseende. Kop- 

 parn hade utfällt sig olika, på somhga ställen alldeles icke, på 

 andra obetydligt, allt efter som lösningen kommit i beröring 

 med en mer eller mindre elektronegativ legering. På de ställen 

 der kopparn starkast utfällt sig, tyckte jag mig under mikro- 

 skopet kunna upptäcka spår till organisk struktur; men det var 

 alltför oredigt och otydligt, och kunde likaväl vara en kristalli- 

 sation. Med en annan bit af stuffen, som slipades och pole- 

 rades, lyckades jag vida bättre. Kopparn slog äfven här ojemnt 

 an, och på de stallen, der den mest utfällt sig, visade sig lik- 

 som ett nätverk, der äfven sexkantiga figurer, än af en mera 

 samlad, än långsträcktarc form kunde ganska tydligt skönjas. 



