— 108 — 



B innehöll (räknadt efter qvantiteten i oxideradt tillstånd;: 



Kiselsyra . . . . 0^18 proc. 



Fosforsyra 3,159 — 



Vanadinsyra 1,402 — 



Niekeloxidul (starkt kobolthaltig) . . . 0,737 — 

 Spår af Mangan. 



Jernoxid 94,464 — 



1 00,:m 



Den andel 7 som löstes i utspädd salpetersyra, och som 

 utgjorde 80,16 proc. af den ursprungliga qvantiteten, innehöll: 



Kiselsyra 0,818 proc. 



Fosforsyra 0,500 — 



Vanadinsyra (icke qvantitatift bestämd) . 



Nickel (starkt kobolthaltig) .... 0.120 — 

 Spär af Mangan. 



Kalk och Talkjord 0,178 — 



Lerjord 0,213 — 



Jernoxidul (= förlusten) 98,171 — 



4 00,000. 



Med anledning af den ofvan anförda etiketten, att koppar- 

 taflor äro fastade vid samma trädstubbe, eftersöktes koppar med 

 särdeles omsorg, emedan en funnen kopparhalt i analysen åt- 

 minstone kunde bevisa, att stuffen vore tagen i koppartaflornas 

 närmaste grannskap. — Sedan det som löstes i salpetersyra 

 blifvit afdunstadt till torrhet, åter löst i saltsyra och afdunstadt 

 till förjagande af den salpetersyra, som kunde finnas qvar samt 

 kiselsyran på vanligt sätt afskiljd, inhälldes den någorlunda ut- 

 spädda lösningen i en flaska och öfvcrmättades med inledd vä- 

 tesvafla, hvarefter flaskan tilltäpptes och fick stå halfannan dag 

 i ett varmt rum, då sedermera svafiet togs på filtrum. Det 

 tycktes vara något färgadt. Varsamt afrökt, efter torkning, i en 

 porslinsdegel, lemnade det en mörk fläck, utaf hvilken med möda 

 kunde erhållas så mycket som behöfdes för ett helt litet blås— 

 rörsprof. Uti boraxperlan, påblåst i yttre lågan, kunde ingen 



