— 109 — 



färg skönjas; i den inre kunde ingen kopparoxidul framskaffas, 

 men perlan blef opak och smutsigt hvitgul. I ett föregående 

 prof, på samma sått anstäldt, hade jag behandlat den bruna 

 fläcken med kungsvatten, öfvergjutit lösningen ined kaustik am- 

 moniak, afsilat ett litet spår af jern, och sedan lösningen blif- 

 vit afdunstad på ett urglas och gjord sur med en liten droppe 

 saltsyra, tyckte jag mig finna att den rodnade, när den berör- 

 des med ett glasrör, fuktadt med litet blodlutssalt. Reaktionen 

 var emellertid så svag, att jag icke vägar bestämdt påstå att 

 jag funnit koppar. 



I hvad form vanadin ingått i profvet, antingen såsom va- 

 nadinsyradt salt uti den medföljande omagnetiska delen, eller 

 såsom verkligt vanadinjern, kan utaf denna undersökning icke 

 med säkerhet dömmas; dock torde det sednare vara sannolikast. 

 Skulle åter det förra ega rum, eller vanadin finnas der såsom 

 en oxidförening, så är det en egen analogi, som företer sig 

 emellan detta jern och meteorjern, så väl i afseende på nickel- 

 halten, som äfven den, att när meteorjernet plägar åtföljas af 

 chromjern, en vanadinförening i detta synes ersätta chromföre- 

 ningen. 



Märklig är den låga eg. v. af (i medeltal) 6,5. — Den eg. 

 v. af jern är mellan 7,1 och 7,8. Det förra är grått tackjern, 

 som håller ända till i-i proc. kol; det sednare är rent jern. 

 Utaf ett särskildt prof, hvars detaljer äro alltför ofullständiga, 

 för att förtjena anföras, anser jag mig med någorlunda tillför— 

 sigt kunna sluta, att kolhalten i detta jern, ifall en sådan fin- 

 nes, tillsammans med de organiska ämnen, som tillika förefun- 

 nos i profvet, icke kunde öfversliga 4,45 proc. Jag anför detta 

 med afsigt. Om man nemligen föreställer sig, att ett så kol- 

 halt igt tackjern, att dess eg. v. vore 7,i , förrostade partiellt, 

 så att efter detsamma endast en kärna återstode, så bör dock 

 visserligen det jern, som oxiderats, hafva varit jcmförelsevis- 

 rent, och det låter då förmoda sig att återstoden kan hafva en' 

 cg. v. som understiger den ursprungliga af 7,1 ; men det är di 



