— U: 



beräkna de motsvarande procentiska sammansättningarna, så finna vi 



Busla- Pajsber- Eångbans- 



hvilka beräknade och funna värden ganska nära emotsvara hvar- 

 andra. 



De här omordade trenne mineraliernas egenteliga vigter 

 ligga hvarandra helt nära och äro för 



Bustamiten 3.2 



Långbanshytte mangankiseln . 3.53 



Pajsbergiten 3.63. 



1 blåsrörsförhållanden öfverensstämma de äfven. 



Hvad deras geologiska sätt att förekomma beträffar, så fö- 

 rekomma de båda svenska mineralierna under samma omstän- 

 digheter, ty den dolomitbildning, hvilken vid Långhanshyttan 

 innehåller röda mangankiseln, förer tillika en blandning af blod- 

 sten och magnetisk jernmalm , och denna dolomit förekommer 

 äfven vid Pajsberget, Pajsbergitens fyndort, hvarjemte anledning 

 är till den förmodan, att dessa dolomitbildningar, oaktadt man 

 icke kunnat fullfölja deras omedelbara sammanhängande, dock 

 höra till samma geologiska bildning. 



Stratopeit har jag kallat ett annat mineral, hvilket af mig 

 blifvit funnet äfvenledes vid Pajbergs jernmalmsgrufvor i Filip- 

 stads bergslag. Namnet är bärledt deraf, att detta mineral fö- 

 rekommer i vexlande lager med ett annat, ännu icke närmare 

 undersökt, mineral. 



Stratopeiten är becksvart, ogenomskinlig i större bitar, men 

 genomskinandc med brunröd eller brun färg i tunna spliltror; 

 den är amorph, med flatskåligt brott och fettglänsandc; repas 

 liitt af knif; strecket är brunt och egentliga vigten =2.64. — 

 För blåsrör: på kol upphettad utsväller den först litet och blif- 

 vcr brungrå, hvarefter den, vid uthållande stark hetta, smälter 



