— 465 — 



liga yttre form och äro skilda från stjertfenan , men det bör an- 

 märkas, att de ännu visa sig styfva, utan att kunna nedfällas 

 såsom på fullvuxna fiskar. Denna tjockare, orörliga form af 

 fenor är alltså embryonell och bör anses för en mindre full- 

 komlig fisk-bildning än de tunnhinnade fenorna , som kunna ned- 

 fällas. På samma sätt utvisar den hos Laxarterna m. fl. före- 

 kommande strållösa fenan (»pinna adiposa«), som är en lemning 

 af den ursprungliga fenan, tydligen en lägre utbildningsgrad hos 

 dessa fiskar. Bukfenorna visa samma tjocka, fasta form och 

 äro dessutom bildade liksom hos slägtet Rhombus bland Flund- 

 rorna; deras strålar sitta nemligen vid roten lika åtskilda som 

 vid spetsen, liksom uti de vertikala fenorna. Roten är således 

 icke smalare och ledar ej mot en gemensam basis: de äro alltså 

 blotta fen-flikar på kroppen, men likna ännu ej en fri extremi- 

 tet, motsvarande de högre djurens fot, såsom hos en fullvuxen 

 gädda. Störst är dock stjertens förändring, som bäst synes af 

 jemförelsen mellan figg. 4 och 5. Hela den nya, blifvande stjert- 

 fenan har utbildat sig under den ursprungliga stjertspetsen , som 

 ännu qvarsitter såsom en hinnartad eller mjuk tagg långsåt 

 stjertfenans öfre kant, och som sedan icke tillväxer: hos en 

 äldre fisk tyckes den vara fullkomligt försvunnen blott derige- 

 nom, att den blifvit öfvervuxen af de kringliggande delarne. 

 Tänderna tyckas redan finnas, men synas ej öfver tandköttet. 

 Färgen är föga förändrad. 



En ännu i dag (den 4 Juli) lefvande unge är 30 mm. 

 lång och synes ännu något mera utbildad genom än längre (högre) 

 fenor och nästan fullkomligt utplånad bukfåll; men stjerten är 

 nära lik den på fig. 5. Fenstrålarnes antal är såsom hos do 

 fullvuxna, och de i stjerten äro, i öfre loben 3- i den nedre 

 4-ledade. 



Då desse Gädd-ungar först erhöllos, visade de redan hela 

 den glupskhet som tillkommer arten. De höllo sig vanligen stilla, 

 eller helt sakta fortskridande, utan alt röra stjerten, ofta något 

 på sned eller baklänges, och alltid lurande på rof. De rörde 

 aldrig andra föremål än dem, som visade rörelse eller tecken 



