— 185 — 



p. 39, och, af Löwenhjhlm, ibid. 1843, 399 och 1845, 453, 

 samt af Rasch i Supplem. till Norriges Ornithologi i Nyt Magaz. 

 IV och V. 



2. Cotius pcecilopus och C. goBtö- — Hr Sunde- 

 vall förevisade dcrefter flera exemplar af en liten, för vår fauna 

 ny fiskart, nemligen Cotius pcecilopus (Heckel Ann. des Wiener 

 Museums II, 145). Den är till färg, storlek, fenstrålarnes antal 

 m. m. sa lik vår allmänna C. gobio, att svårligen några skilj- 

 aktigheter i dessa afseenden kunna uppgifvas, men den igenkän- 

 nes lätt på bukfenorna, som hafva 5 till 7 svartfläckiga tvär- 

 band och sista (5:te) strålen ganska kort, ungefär i så lång som 

 den 4:de *). Denna sednare är något kortare än den 3:dje. 

 Taggen på förlocket är liten, hvass och något uppåtböjd, men 

 nästan rät, så att udden ligger bakåt och sticker då man med 

 fingret stryker fisken bakifrån framåt. Dessutom finnes, nedom 

 denna, en ganska liten, bred men spetsig tagg. — Hos C. gobio 

 äro bukfenorna enfärgade, bleka, med sista strålen nästan så lång 

 som den andra och ungefär f af hela fenans längd. Förlocks- 

 taggen är starkt hakformigt uppåtkrökt, så att den föga spetsiga 

 ändan är rigtad uppåt, och vid dess rot finnes blott en ytterst 

 liten, trubbig, dold benvårta. 



C. paxilopus tyckes ej vara sällsynt i Sverige. Jag har 

 sjelf funnit den under innevarande sommar uti Stockholms skär- 

 gård, i hafsvattnet utmed stränderna, der äfven C. gobio före- 

 kommer. Vid närmare efterseende funnos sedan flera exemplar 

 förvarade på riksmuseum under namn af C. gobio. Tvenne af 

 dem uppgifvas vara från Luleå; ett hade påskrift »Björknäs» och 

 flera finnas utan uppgift af lokal. De af Heckel beskrifna exem- 

 plaren voro från bäckar i Karpatherna. 



Hbckel har, uti den nyss citerade afhandlingen (p. 46 och 

 150), uppställt den svenska Cottus gobio, under namn af »6W- 



*) Ho, båda orterna ;i<- förslå strålen liten och nflra förent med den 

 andra. 



