— 204 — 



visade sig först efter nära % minuters förlopp, och tycktes 

 likasom småningom utveckla sig, på månens högra kant, så att 

 tidsmomentet, då de först framträdde, icke kunde nogare be- 

 stämmas. Den största taggen, som satt ungefär 30° nedom 

 den genom månens medelpunkt gående horizontallinien, visade 

 sig först, och derefter två andra, den ena vid samma horizon- 

 tallinie, och den andra ungefär 40° ofvanom densamma. Alla 

 lilltogo i storlek under förmörkelsens fortgång. 2 m 5 s ,9 efter to- 

 tala förmörkelsens början eller '1""I6*,5 före dess slut upptog 

 den större upphöjningens längd jemt halfva distansen emellan 

 de två närmaste parallela håren, som voro insatta i teleskopets 

 okular. Vinkeln emellan dessa hår uppmättes och befanns vara 

 i 1 6"; hvaraf taggens längd således var 58". För öfrigt var 

 han jembred, utom i yttersta ändan, der han var mycket bre- 

 dare och böjd nedåt. De öfriga taggarna voro mycket kor- 

 tare, men hade bredare baser. Deras färg var ljusröd och 

 omgifven af hvitt ljus. 



Enligt chronometern, som visade medeltid efter Stockholms 

 Navigations-Skolas meridian ('I8 U 5' Ost från Greenwich) var 

 tiden 



vid första inre kontakten = 28 d 4'20 m 39 s ,4 



vid andra » » = 24 1 ,8 



varaktighet = 3"'22 s ,4 



Den sista yttre kontakten observerades med den mindre tuben 



5'i2"'37 8 ,9 och derefter med teleskopet, som då förstorade 138 



gånger, &'22 TO 50*,& 



Härvid får anmärkas, att en slöja af genomskinliga moln 

 under hela tiden var framför solen. 



Nlgra pålitliga observationer för bestämning af ortens läge 

 kunde i anseende till den mulna väderleken alltifrån den 86 

 till och med den 29 Juli icke erhållas. 



Förtjänsten af de meteorologiska observationerna tillkommer 

 Kapten L. 1n(;i:lotz, Löjtnant A. F. Gyllenram, Apotlickarc Re- 

 ding och Studeranden E. W. Psii.ander, hvilkn medföljde från 

 Ulricehamn och uppöfvade \ att de fingo fullkomlig vana 



