— i*\ — 



solbrädden, hvilkot äfvenledes var forhållandet, då solskifvan 

 efter totala förmörkelsens slut åter framträdde. 



I det ögonblick sista solranden försvunnit, då molnlagret 

 tycktes blifva något tjockare, sågs glorian färdig, koncentrisk 

 med månen, af hvit färg och vid pass så bred som ^ af må- 

 nens diameter, dock ej tydligt begränsad och ej mera lysande 

 än en vanlig norrskensbåge. Efter få sekunder bortskymdes 

 strålkransen af ett tjockt moln, genom hvilket den sedan blott 

 ett par gånger kunde dunkelt ses. Men vid pass en minut 

 före totala förmörkelsens slut, blef den åter tydligare, först på 

 vestra sidan, der snart två små, ljusare spetsar sågos. Dessa 

 ljusa spetsar förmärktes icke straxt efter den totala förmör- 

 kelsens början. De syntes belägna på vid pass 8° afstånd 

 från hvarandra, och den öfre låg tätt under månskifvans ho- 

 rizontaldiameter. Molnbeläckningen gjorde, att deras egentliga 

 form ej kunde tydligt urskiljas; till storleken voro de temligen 

 lika, upptagande knappt i af strålkransens bredd eller vid pass 

 tV af månens radie. De syntes hvita med knappt märkbar 

 dragning åt rödt och af vida starkare ljus än strålkransen. 



Mörkret under den totala förmörkelsen var ungefär så 

 starkt som i Stockholm vid midnatten i början af Augusti, då 

 himlen är mulen. Horizonten åt S. V. var temligen molnfri och 

 ljus: icke gul utan nästan gråblå. Personer, som gifvit akt på 

 horizonten åt norra sidan, angåfvo, att den åt detta håll varit 

 rödaktig. Skogar och berg, skarpt begränsade, kunde tydligen 

 urskiljas ända till i mils afstånd. Mörkret tycktes hafva en 

 inblandning af violett färg. Enligt uppgift af andra personer 

 var förmörkelsen total vid örnsnås, beläget | mil norr om 

 Skenninge; men ej vid det l T mil norr derifrån belägna Mo- 

 taia, der man sade sig midt under förmörkelsen hafva sett »så 

 mvcket som en liten stjerna af solkanten. » 



1 Jönköping förmärktes, straxt före totala förmörkelsen, flera 

 Starka vindstötar kommande från Vettern, således från norr, 

 ehuru vinden för öfrigt under hela dagen var sydvestlig. 



Meddeladt af Herr Doktor J. Westeiibfrg. 



Oftert. af K. Vet -Akuil. Förh. Arg. 8. AVo 7 8t 8. * 



