— 232 — 



Herr Magister Scueström observerade förmörkelsen vid 

 Källforp, H m 'l nordvest frän Kalmar. Under fenomenets 

 fortgång var solen Lin synlig, än bortskymd af moln. Af den 

 totala förmörkelsen sägs början, men icke slutet. Vinden, som 

 på förmiddagen varierat mellan V. till N. och V. till S. samt 

 mot middagen något tilltagit i styrka, aftog småningom på efter- 

 middagen, så att det vid pass i timme före den totala förmör- 

 kelsen blef fullkomligt lugnt. Ungefär 21' före den totala för- 

 mörkelsen uppkom plötsligt en ganska stark bris från V.S.V. 

 (med dragning åt S. V.), som under vid pass 10' fortfor att 

 blåsa och under denna tid tilltog något i styrka, men sedan 

 småningom stillnade ut, så att straxt efter den totala förmör- 

 kelsens slut vädret var nästan alldeles stilla. ' Sedermera för- 

 blef det äfven hela dagen nästan fullkomligt lugnt; vinden gick 

 åter öfver till V. till S., V. och V. till N.; sednare på afton der- 

 emot blef den V.S.V. och S. V. 



För att observera förändringarna i solljusets styrka vid 

 olika tidsmomenter under förmörkelsen, begagnades några med 

 lagom känsligt fotografiskt papper öfverklädda träbrickor, af 

 hvilka en i sender hvarje femte minut utsattes för solljusets in- 

 verkan under en minuts tid, samt sedan ögonblickligt förflytta- 

 des i mörkt rum. Efter förmörkelsens slut lades alla brickorna 

 i vederbörlig ordning och jemfördes med hvarandra. Den bricka 

 som 4,5 minuter före den totala förmörkelsens medelmoment 

 varit utsatt för solstrålarne, syntes föga eller intet färgad. 

 Brickorna N:o I och I 4, utsatta för solen, den förra 1 4,5 

 min. före, den sednare 4 0,5 min. efter samma tidsmoment, voro 

 nästan lika mycket färgade, N:o 1 4 dock något litet star- 

 kare. N:o 8 och 1 6, af hvilka den förra utsattes 24,5 min. 

 före, och den sednare 21.5 min. efter den totala förmörkelsens 

 medelmoment, voro ock i det aldra närmaste lika, N:o I G dock 

 något starkare färgad. Då brickorna N:o 14 och '16, ehuru de 

 blifvit betysta af en mindre del af solskifvan än N:o 8 och 1 0, 

 (oberäknadt att solen stod högre på himmelen vid de förros 

 belysning än vid de sednares' icke desto mindre erfarit en står- 





