— 233 — 



käre verkan af solljuset, sä synes deraf, (dock under anmärk- 

 ning af härvid möjliga störande inflytelser), som skulle den ve- 

 stra kanten af solen verkat med något större styrka än den 

 östra. — Under den totala förmörkelsen kunde thermometrarne ej 

 afläsas utan lykta: likväl såg man att läsa i bok. — Skuggor obser- 

 verades ännu några ögonblick före den totala förmörkelsen. — Pap- 

 persremsor, på hvilka band af de prismatiska färgerna och af kon- 

 trastfärger voro målade, visade, ingen förändring under förmörkelsen. 



Framför kikarens okular hade Herr Siljeström fästat ett 

 Sa vakts polariskop, som visar färgade streck i polariseradt ljus. 

 1 det ögonblick förmörkelsen blef total, framträdde vertikala 

 streck med mycken tydlighet och visade sig i alla delar af 

 synfältet, såväl innanför som utanför månskifvan såsom ock i 

 alla delar af den ljusa ringen. 



Kurvan ABCDE Tab. VI, fig. 2 visar gången af en ther- 

 mometer med svärtad kula, utsatt för solen. Tiden är räknad 

 före och efter den totala förmörkelsens medelmoment och kurvan 

 fortsatt ät bägge sidor till' något före och efter förmörkelsens 

 början och slut. Under förra hälften blefvo färre observationer 

 gjorda, emedan solen då oftare var betäckt af moln. Thermo- 

 metern var placerad på en hög backe, fullkomligt fritt. 



Kurvan abcde visar temperaturskillnaden mellan nyss- 

 nämde thermometer och en annan, som var placerad i skuggan 

 af elt träd på sydöstra sluttningen af samma backe. Denna ther- 

 mometer sjönk ej alldeles lika lågt, som den föregående, hvilket 

 otvifvelaktigt får tillskrifvas värmestrålning från trädkronan, hvil- 

 ken icke lika mycket afkyldes som jordytan och det närmast 

 intill jordytan varande luftlagret. Af denna orsak äro diffe- 

 renserna negativa vid och straxt efter den totala förmörkelsen. 



1 Hjo började Förmörkelsen vid temligen klart väder, men 

 moln började sammandraga sig, ju mera tiden för den totala 

 förmörkelsen nalkades. Under den totala förmörkelsen syntes 

 omkring månen »en obestämd ljusning», (tydligen den inre delen 

 af glorian, som för mulen väderlek ej helt och hållet blef 

 synlig;. Vinden, som före förmörkelsen varit sydvestlig, ökades 



