— »42 — 



Astr. Observatorn Ångström, som för fysiska observatio- 

 ners anställande begifvit sig till Alfvestad, vester om Vexiö, 

 anmärkte, att Foglarna upphörde sjunga och qvittra vid för- 

 mörkelsen. Vädret var vackert, med strömoln. 



Magister Edlund, som i lika afsigt rest till Wernamo, 

 6 mil rätt S. om Jönköping, iakttog att vid mörkrets början 

 hoppade fiskarne öfver vattnet [hvilket antyder alt Mygg, 

 Phryganea? o. d. då, liksom om aftonen, kommit i rörelse] och 

 att Marsvin (Ca via porcellus) kröpo tillhopa. Vid ljusets åter- 

 komst hördes Tupparne gala. — På f. m. hade det regnat; 

 nu var vädret torrt med strömoln. 



Magister Bergius vistades vid Gyllenfors bruk, utmed 

 Nissaån, 6 mil S. V. om Jönköping. Under totala förmörkelsen 

 var himmelen mulen. — Af två Oxar, som voro utsläppta 

 på den plan der Bergius anställde fysiska observationer, lade 

 sig den ena 18', den andra 10' före mörkrets början; båda 

 lågo stilla och idislade till i timme efter dess slut. En annan 

 oxe, som var instängd i hus, hade upphört att äta under 

 mörkret, ehuru han nyss förut fått föda. — Några Hundar 

 som stodo i band, och som fått mat nyss före mörkret, fort- 

 foro under detsamma att äta med vanlig glupskhet. En Rapp- 

 hönshund lade sig ned v. p. i timme före totala förmörkelsen 

 och kröp ihop på marken, der han blef liggande och åt gräs, 

 men gick åter upp 3' efter ljusets återkomst. 



Svalorna sågos vid mörkrets början flyga, den ena efter 

 den andra, in i ett uthus. Hönsen begåfvo sig in i husen 

 och under vagnar o. d. eller kröpo ihop på marken. Skalor 

 och Kråkor slogo ned i träden nära boningshusen, med sitt 

 vanliga aftonläte. Några Korsnäbbar, som höllos i bur, satte 

 sig till hvila på pinnarna, med näbben under vingen, men 

 upprättade sig, liksom förundrade öfver den korta natten, då 

 ljuset återkom. 



Bien flögo in i kupan och stadnade ej som vanligt sur- 

 rande på flustret. Under mörkret voro de inne, tysta och 





