— 246 — 



Pä ett ställe, der gården var öppen mot den stora, nedan- 

 för flytande ån, gingo några, två månader gamla Ank-ungar, 

 h vilka dagen förut blifvit öfvergifna af en höna, som dittills 

 följt dem. Kort före mörkret skyndade de fram till sitt hus, 

 som var stängdt, och lade sig tätt tillhopa vid dörren; man 

 öppnade den, insläppte ungarne oeh stängde. Då ljuset åter- 

 kom började de straxt kackla, och gingo ut så snart dörren 

 öppnades. — På ett annat ställe sågos deremot några två å 

 tre månaders ank-ungar, under hela tiden gå omkring och äta 

 på en kringstängd hönsgård, såsom om intet ovanligt föregått. 

 Tamdufvorna sågos, kort förr än mörkret inträdde, flyga 

 in i dufslaget, der de förblefvo stillasittande till dess solen åter 

 visat sig, då de flögo ut, plockade fjädrarne såsom om mor- 

 gonen och kuttrade. 



Canariefoglarna sågos, i tre olika burar, kort före ljusets för- 

 svinnande, sätta sig liksom om aftnarne. I en af burarne voro 

 tre ungar, af hvilka en stack hufvudet under vingen, såsom 

 till sömn. Kort efter mörkrets upphörande började de alla åter 

 hoppa. En af ungarna fanns följande morgon död i matlådan. 

 I en trädgård, der »Sparfvar och Arior flögo qvittrande 

 omkring», sågos de straxt före mörkret sätta sig tysta och 

 stilla uti träden; men kort efter dess upphörande flögo de åter 

 ut och qvittrade. 



En flock Gråsparfvar, som sökte sin föda på marken, 

 flögo före ljusets försvinnande upp i ett träd, hvarvid en af 

 dem åter föll ned från grenen på gräsvallen, der han blef sit- 

 tande tills en gosse, efter en half minuts förlopp sprang till 

 för att taga honom då han flög upp i trädet. [Utan tvifvel 

 var det en nyss utflugen unge. Ungefär detsamma händer 

 temligen ofta, äfven på ljusa dagen, men berättelsen kan dock 

 förtjena anföras]. — Andra gråsparfvar sågos, likaledes då för- 

 mörkelsen närmade sig till total, tysta samla sig i flock på 

 ett tak, der de qvarsutto till kort efter ljusets återkomst, då de 

 åter började qvittra och småningom skingrade sig. 



Några 





