— 248 — 



deras skötare, lågo stilla och hvilade, men reste sig och bör- 

 jade beta, då skötaren ditkom, och fortsalte dermed under hela 

 förmörkelsen. Två eltåvs-kalfvar närmade sig skötaren då det 

 blef fullt mörkt, liksom om de märkt någonting ovanligt. Nå- 

 gra, en torpare tillhöriga, äldre och yngre fäkreatur, som be- 

 tade i öppna skogen och plägade hemdrifvas om aftnarne, sågos 

 då det började bli skumt, skynda hemåt; men då de under 

 vägen öfverraskades af mörkret lade de sig i samlad skock. 

 Då det åter blef ljust skingrades de och började beta. 



Fåren uppgåfvos hafva synts skrämda vid det annalkande 

 mörkret, och delade sig i två flockar, af hvilka den ena 

 tycktes vara mera skrämd, den andra betade, ehuru något »för- 

 vildad». — IJästart}a hvilade stillastående, såsom vanligt om 

 eftermiddagen och började beta då förmörkelsen tilltog, liksom 

 de alltid pläga göra vid skymningen. De fortsatte dermed så 

 länge det var mörkt; men då solen åter sken fram började de 

 springa, och återvände, efter utseendet med glädje till den 

 vanliga hviloplatsen, under en stor björk, der de sedan stan- 

 nade på vanligt sätt. — Svinen, som vanligen plägade hem- 

 drifvas om aftnarne, samlade sig vid en grind åt hemvägen; 

 fyra årsgrisar närmade sig sköterskan, liksom oroliga, då 

 mörkret blef starkast. 



Hundarne syntes föga bry sig om fenomenet, utan hvi- 

 lade. En halfårs-gammal Rapphönshundvalp uppgick från sitt 

 hviloställe fökande menniskors grannskap, der han åter lade 

 sig ned. 



Skogvaktaren, som blifvit tillsagd, att under mörkret cifva 

 akt på skogsdjuren, uppgaf, att Hararna icke hade börjat gå, 

 såsom de annars pläga göra om aftnarne. Deremot lyckades 

 han att kort före förmörkelsen stöta upp en TjäderkuW. Han 

 höll den alltjemt skingrad och, emedan ungarna ännu voro »föga 

 växte», lockade såväl de, som Tjäderhönan ganska lifligt, men 

 då förmörkelsen blef total, upphörde lockandet å ömse sidor, 

 ehuru kullen ännu var skingrad. Så snart det åter blef ljust 

 började de ånyo alt locka och svara hvarandra. 



