— 289 — 



4 linier och rörets ej fullt 2 , så att en gemenskap likväl 

 ägde rum emellan luften inuti och utanför det cylindriska glas- 

 kärlet. Den hängdes lutande, på det att solstrålen skulle falla 

 vinkelrätt på dess axel, hvilket dock ej kunde fullt åstadkommas. 



Vid thermometer-observationerna biträddes jag af Eleven 

 vid Navigationsskolan i Götheborg, Hr Rod. Theod. Wallertz. 



Den thermometer, som under benämning N:o 1 användes 

 i skuggan, är af Hr Professor Selander jemförd med Kongl. 

 Akademiens. De öfriga tvennes korrectioner bestämdes dagen 

 före förmörkelsen af Hr Wallertz och mig. De värden, som 

 af mig angifvas, äro följakteligen sådana, som skulle erhållits 

 om Kongl. Akademiens thermometer varit begagnad. 



Kort före den partiela förmörkelsens början var himmelen 

 nästan molnfri. En stark, stadig och genomträngande vind 

 tryckte mig rakt på bröstet, då jag vände mig åt solen. Se- 

 dan månen inträngt på solskifvan såg man då och då tunna 

 molnhinnor öfver solen. Himmelen blef sedermera ojemt klar. 

 Kort före totala förmörkelsen funnos moln, och efter ljusets åter- 

 komst blef den dimmig, men klarnade åter och blef efter för- 

 mörkelsens slut nästan aldeles klar igen. Den starka blåsten 

 fortfor länge, men aftog hastigt kort före den totala förmör- 

 kelsen, då ett fullkomligt lugn inträdde. Sedan solljuset åter- 

 kommit, kändes en svag vind. 



