— 294 — 



Ibland de anförda observationerna förekommer kl. 3*48 m 59 < 

 en stor ring kring solen, liknande de ringar man understun- 

 dom varseblifver emot väderskiften. Obeväpnade ögon , bredvid 

 mig, sågo den och beskrifva den så: »Denna ring var skarpt 

 begränsad i yttre kanten och af en brunaktig färg, som små- 

 ningom aftog så, att den inre kanten nästan förblandades med 

 himla-hvalfvet». Jag lemnade sjelf ej mycken uppmärksamhet 

 häråt under väntan på de storartade fenomen, som då voro 

 nära sin utveckling; men såsom jag uppfattade min grannes på 

 berget beskrifning, hade, från solens då ännu lysande meniscus, 

 strålar utgått i solradiens rigtningar. Tab. X, fig. I föreställer 

 detta vackra fenomen. MM' ett stycke af månbanan, RR' ringen, 



ser anbringa en korrektion. Ett approximativt värde på denna 

 korrektion erhålles genom att jemföra båda thermometrarnes tem- 

 peraturangifvelser kort efter slutet af den totala förmörkelsen, då 

 solstrålarne ännu hade ett obetydligt inflytande, vid bvilket till- 

 fälle den svärtade thermometern visade 15°,55 och den andra 

 16°,20. Skilnaden 0°,65 är således det ungefärliga värdet på den 

 qvantitet, som måste subtraheras ifrån de temperaturgrader, som 

 thermometern i skuggan visar, för att erhålla dem, som en ther- 

 mometer med svärtad kula under enahanda förhållanden skulle 

 hafva angifvit. På d tta sätt erhålles: 



Temperaturen i solstrålarne vid förmörkelsens början 38°,30 

 » i skuggan vid samma tid l'S",44; således 



om thermometern varit svärtad (=18,44 — 0,65) . 17,79 



Skilnad 20,51. 



Temperaturen i solstrålarne, dS haffva solskifvan be- 

 tacktes af månen 25,80 



Genom solens sänkning emot horizonlen hafva 

 solstrålarnes värmande förmåga blifvit förmin- 

 skad med 0,51, hvilket för halfva solskifvan 

 utgör 0,26 



26,06 

 Temperaturen i skuggan vid samma tid = 16,75 — 0,65 16,10 



Skilnad 9,96. 



Om den sisla skilnaden ökas med 0,3, så erhålles 10,26 eller 



jemt hälften af den värmemängd, som hela soläkifvao utstrålar. 



Dä 0,3 är en qvantitet, som i anseende till de många orsakerna 



till fel. hvilka vid observationer af detta slag icke kunna förekom- 



mas, ligger inom gränsorna för observations-felen, så föranleder 



icke denna beräkning till antagandet, att solen är varmare vid 



medelpunkten än vid kanterna. „ „ 



E.is. 



