Irodalom. 195 



Petri, Dr. Kari, Bestimmungs-T'abelle d e r ni i r bekannt 

 gewordenen A r t e n cl e r G a 1 1 u n g Lixus Fab. 

 a u s Európa und den angrenzenden Gebieten. 

 (Wiener Entomolog. Zeitg. XXIII. 1904, p. 183 — 198 ; XXIV, 

 1905,33—48, 101 — 116.) és külön Bestimmungs-Tabellen der 

 europáischen Colcopteren. Heft 55, Curculionidae 11. Theil: 

 Genus Lixus F. 1—62. 1. Paskau 1904 — 5.) 

 Hazánkfia Petri Károly segesvári ág. ev. polgári iskola 1 

 igazgató, az ormányos bogarak szorgalmas tanulmányozója, e csa. 

 IáJ egyik fajokban gazdag nemét tette újabban vizsgálatainak tár- 

 gyává. Ezen vizsgálódások eredménye a bécsi folyóiratban és most 

 külön füzet alakjában is megjelent meghatározó kulcs, mely a pa- 

 laearktikus Lm/s-lajokat tárgyalja. Petri 168 fajt és faj változatot, 

 ismertet dolgozatában és csak 13 faj maradt előtte ismeretlen. A 

 Lixus-nemet négy alnemre osztja : Phillixus Petri, Hypolixus Schh. 

 Lixus s. str. és Ileomus Schh., melyek közül az első új. Az új 

 fajok és faj változatok közül minket közeiebről csak három érdekel, 

 m rt ezek faunánkból valók, u. m. L. iridis var. caucasicus, mely 

 a Kaukázus, Ural, Dél-Oroszország és az Alexander-hegységen 

 kívül hazánkban is előfordul, L. algirus var. hunganis Budapest- 

 r 1 való és L. bardanae var. scutulatus magyarországi. Faunánkra 

 új még a L. laterális Panz., mely Horvátországban és L. ascanii 

 var. circumdatus Schh., mely Magyarországon és Boszniában for- 

 dul elő. Csíki Ernő. 



* 



Horváth, Géza dr., Conspectus spéci erűm generis Gra- 

 phosoma: Annales Mus. Nat. Hungarie. Vol. I. 1903. p. 

 345—354. — Synopsis generis Doratura: Ibid. p. 

 451—459. ~ Monographia Colobathristinarum: 

 Ibid. Vol. II. 1904. p. 117 -172. -Species palaearc- 

 ticae generis Caliscelis: Ibid. 378—385. 

 Tisztán rendszertani munkálatok, a melyek azonban a fel- 

 ölelt csoportokat kimerítően tárgyalják, igen becsesek és hálásan 

 üdvözlendők. így nyilatkozik róluk Speiser P. a „Zeitschiift 

 für wissenschaftl. Insektenbiologie" czímű folyóiratban. A Grapho- 

 soma-nem palaearctikus, 6 faia és 6 fajváltozata közül szerző kettőt, 

 illetve egyet ír le ez alkalommal ; legismertebb képviselőjéről, a 

 piros-teketén csíkozott G. lineatum-ról kimutatja, hogy az összes 

 európai példányok a var. üalicum-hoz tartoznak, a törzsfaj Észak- 

 Afrikában fordul elő, állítólag Korzikában is találgató. Úgyszintén 

 tsztán palaearctikus a Doratura-nem biztos 8 faja, (a kilenezedik 

 Perzsiából, valószínűleg nem tartozik ide), melyek Szibériától Fran- 



