többé felmelegíteni nem szabad, banem besűrűsödés esetén csak 

 néhán}'- csepp hideg lepárolt vízzel kell felhígítani s azután jól 

 összekeverni. 



Czélszerű a mézgás pohárkákat használat után valamely alkal- 

 mas fedővel (skatulafedéllel) befödni s pormentes helyen tartani. 



Ez a ragasztószer igen jól tapad, csaknem teljesen színtelen, 

 soha meg nem repedezik, kitűnően tart s a vele felragasztott rovarok 

 meleg lepárolt vízbon könnyen és tisztán leválaszthatók, A felkenés- 

 hez irótoll módjára hegyezett erős lúdtollat használjunk. 



7. A Pleganophonis bispinosits Hampe elterjedésének leg- 

 északibb határa az eddigi megfigyelések szerint az északi szélesség 

 4b(> 45' körvonalára esik. Ezt a sajátságos hangyalakó fajt ITampe 

 Nagyszebennél födözte fel. Ezen kivül egy főherczegi erdőtiszt és én 

 a baranyamogyei főherczegi erdőségekben találtuk. Az én példányaim 

 a i^élmonostori hali erdőből valók, hol azokat egyetlen helj'en, összesen 

 17 példányban találtuk egy derékban letört korhadt cserfának 

 lazán fekvő héja alatt, a Lasius hrunncns Latr. társaságában, ugyan- 

 ezen hangyafajnak a fakéregben levő járataiban. Egyidejűleg 

 ugyanitt találtunk néhány Scydmaemcs rufus-t^ egy Scydm. Perrisi-t 

 és egy Batrisodes vennslns-i is. Ugy látszik, hogy ez a felette ritka 

 faj colóniális* természetű, a mit persze igazol az a körülmén^'^, hogy 

 létele a Lasius hrunneus-hoz van kötve. Minthogy magasabban fekvő 

 termőhelye ez idő szerint kimutatva nincsen, legfelsőbb határnak a 

 fenti északi szélességi fok vehető fel. Hogy délre, keletre és n}^!- 

 gotra mekkora a terjeszkedése, még további észleletektői függ ; eddig 

 ismert legdélibb termőhelye Görögország. 



8. Claviger testaceus Preyssl. és (7. longicornis Mull. a 

 gyűjtők tapasztalatai szerint valamely nag3'obb területen, egjnnást 

 kizárja. A múlt nyáron az ellenkezőt tapasztaltam a pélmonostori 

 hali erdőben. A hali csatorna mentén több nagyobb hangyakupacz 

 található s ezek lakóját a sárga hangya : Lasius flavus képezi. Egy 

 ilyen kupaczban feltaláltam a Claviger longicornist^ e helj'től tán 50 

 lépésnyire egy kidőlt vén cserfarönkő héja alatt pedig a Lasius niyer- 

 nél 3 drb Claviger tcsUiceus-t gyűjtöttem. Az a körülmény, hogy a 

 Cl. longicornis-i., mely nálunk nem igen ritka,, mindig a h3'pochton 

 Ljasius flavus-nál találtam, mig a Cl. iesiaceus a felszíni hangyáknál 

 élősködik, éppen nem szól a mellett, hogy e két faj nem férne meg 

 egymással egy területen. A Cl. testaceus e vidéken oly ritka, hogy 

 40 év alatt a fent leirt 3 darabon kivül soha eg3'et sem találtam. 



9. CcHthorrhynchn.'i margimitus Payk. és C í>/í«í'í/í/cí' Gyll. 

 a csalódásig hasonlítanak egymáshoz és a legtöbb gyűjtemén3^ben 

 összekeverve foglalnak helyet. A különbség a kettő között csak 

 ann}^, hogy a C. marginatus farfedele {pygidinm) egyenletesen dom- 



