A tudományra nézve nagy kár, hogy bö adatait irodalmilag fel 

 nem dolgozhatta, tudományosan nem értékesíthette, — a mil)eii 

 korai halála meggátolta. 



Sajnos, hogy Kenderessy rövidlátó volt, s igen gondatlanul 

 bánt a Cyankaliummal, mely veszélyes méreg dolgozószobájánan, 



— melyet csak akkor hagyott el, ha hivatalba vagy gyűjteni ment, 



— nagy mennyiségben nyitva hevert : az abból párolgott kéksav 

 tette tönkre^ szervezetét s ennek következtében halt meg 1881-ban 

 alig 36 éves korában. 



Halála után — nőtlen létére családot nem hagyván — remek 

 gyűjteményét és szakkönyvtárát árverés útján Popovics nevű 

 hátszegi kereskedő vette meg potom 600 írtért a bukaresti múzeum 

 részére, a melynél Popovics veje alkalmazva volt. Ott alkal- 

 masint most is még meghatározhatlanul hever, pedig az kétség- 

 kívül számos új fajt is tartalmaz. 



Kenderessy egyeneslelkű, az igazságot szerető ember 

 volt, ki himezés-hámozás nélkül megmondta az igazat bárkinek is 

 szemébe ; de haragot nem táplált. Erről tanúskodik teljesen meg- 

 levő levelezése, mely a rend és pontosság mintaképe. Benne a tudo- 

 mány erős megfigyelő tehetséggel biró, széles műveltségű, buzgó 

 és szakképzett művelőt veszített, a kinek jövőjéhez nagy remények 

 voltak fűzve. 



A Kenderessy által felfedezett egyik vakbogár [Anopli- 

 ihdlinns Budae) termőhelye, a ponoricsi l arlang, lakhelyemhez 

 Pujhoz közel esvén, feltettem magamban, hogy ez érdekes állat 

 életviszonyait a valóságnak megfelelően megállapítom s a biológiá- 

 jához szükséges anyagot beszerzem. E czélra 1896. okt. 4-én másod- 

 magammal újra kirándultam a ponoricsi nagy barlanghoz, melyben 

 a nyáron több ízben leltem a bogai at. Három órai szorgos kuta- 

 tással a barlang belső termének közepetájt ökölnyi nagyságú kövek 

 alatt megtaláltuk — hiszem — a bogár álczáját 2 példányban, 

 melyek egyike a Nemzeti Múzeumba került. 



Úgymint a bogár, álczája is közvetlenül a denevértrágya-réte- 

 gen, de kisebb kövek alatt tartózkodik, a hová petéit a bogár le- 

 rakja, ott él és táplálkozik, míg a bábozás ideje bekövetkezik. 

 Ekkor valószínűleg mélyebben a földbe furakodik s onnan csak 

 mint bogár kerül elé július havában, hogy egész augusztus haván 

 át a nem fentartásáról gondoskodjék és szeptember hó elején, 

 hivatásának megfelelvén, a nem látott világnak hátat fordítson s 

 őseihez költözzék. 



