35 



az állat nyugvó állapotában a két szárny belszélénék érintkezése 

 által eg-y közös foltnak látszik s ettől kapta nevét is. 



Hernyója domború, púba, redős, halvány rózsaszínű — nem 

 sárgás, mint külföldi leírói állítják — szinte kukaczalakú. Egész 

 világéletében mint a Psyehe fajbeliek sajálszötte házban lakik ; 

 de míg azok háza zsákalakií, a Communimaculaé ernyő- vagy 

 teknöalakú, alul nyitott, úgy hogyha a házat felemeljük, alatta a 

 meztelen hernyót látjuk. Ezt a hosszúkás, domború házikót már 

 a zsönge hernyó kezdi építeni, és növekedvén alul azt mindig 

 meg-megtoldja, ráerősítvén a megölt paizstetvek száraz paizsait 

 s azok részeit, apróbb növényrészeket, homokot, söt még saját 

 sarát is. Hajlékát belül is fehér szövedékkel mind szilárdabbá 

 teszi elannyira, hogy midőn a fa kérgén, leginkább annak ágvillái- 

 ban vagy könyökeiben benne bebábozódik, az már igen szilárd s 

 a fakéreghez oly erősen hozzá van erősítve, hogy alig lehet le- 

 fejteni, különben is nehezen vehető észre, mert akkor úgy mint 

 előbb is kéregkidudorodásniik látszik. 



Ezt a házikót hátán hordva jár eledele után. Ennek eddigelé 

 a Coccus-fajta Lecanium persicae nevű paizstetüt ismertük, mely- 

 nek hímje szárnyas, nősténye pedig szárnyatlan, sötétbarna, fényes 

 és keménypaizsú. 



A nőstény a kökény, baraczk-, mandula- és szilvafa törzseit 

 s ágait olykor nagy mennyiségben lepi el és minthogy azokhoz 

 erősen hozzátapadva, életnedvüket szipolyozza, határozottan kár- 

 tékony ; pusztítója és viszont szipolyo/ója pedig — a mi hernyónk 



— ép oly határozottan hasznos. 



Ennek azonban van más eledele is, t. i. a Lecanium pninastri, 

 mely galagonyán, szilva- és cseresznyefákon fordul elő ; továbbá 

 az a kis piros atka {Tetranychus telarius)^ mely leginkább a szőlőre, 

 de az őszi baraczkra nézve is kártékony. Az utóbbin észlelte meg 

 Anker Lajos, a mint a Communimacula hernyója vele táplálkozott 



— talán csak szükségből ; mert eledelét főleg a nevezett, de 

 talán egyéb Lecanium-fajok is képezik. 



A hernyót az 1896. évben május 20-tól jun. 21-ig találtam, 

 az utóbbi napon azonban már inkább az elgubózolt bábot, mely- 

 ből a lepke jul. 8-tól szept. l-ig kelt ki. 



Mennyire hasznos a hernyó, mutatja az, hogy akadtam fákra, 

 melyekről a Communimacula hernyóját már más lepkész leszedte 

 vagy egyéb okból hiányozott ; az ily fákon a paizstetű rendkívül 

 elszaporodott 



